251 



nära stående olycksfall. En 13 årig* torpareson j-ttrade på 

 lek åt eu bredvid stående 12 års flicka, man borde försöka 

 hänga sig; därpå sam manknöt han två kvistar af en slok- 

 björk, stack hufvndet in mellan dessa och släppte sig fram- 

 stnpa i liggande ställning mot marken; han nedskärs ge- 

 nast, men dog efter nio dygn, hvarnnder han hade högst få 

 rediga ögonblick. 



Döden genom hängning definieras af Strassmann (Hand- 

 buch der gerichtl. Medicin, 1895) sålunda: hängningsdöd är 

 det slag af kväfning, som uppstår, då ett straugulations- 

 vehikel (Strangwerkzeug) lägges kring halsen, livars kom- 

 pression medelst detta vehikel åstadkommes genom kroppens 

 egen tyngd. 



Emellertid visa flere iakttagelser, att hela kroppstyng- 

 den ingalunda är nödig för åvägabringandet af en fullt 

 värksam strangulation. Sådana fall äro ganska många, där 

 den upphängde efter döden anträffats med tåspetsarne eller 

 hela foten stödd mot marken, eller liggande på knä, eller 

 t. o. m. liggande nästan horisontelt utsträckt, med endast 

 öfre eller öfversta delen af kroppen hängande i eller stödd 

 mot snaran. 



Af sådana fall må nämnas följande. 



En 60 årig torpare anträffades hängd sålunda, att föt- 

 terna nådde marken, knäna voro böjda; en 85 årig kvinna 

 hade hängt sig i sittande ställning, benen böjda i höft- och 

 knälederna; en fånge hängde sig i sittande ställning, sna- 

 ran fästad vid fönstergallret; en dräng fanns död med snara 

 om halsen, stående fullständigt på fötterna, hufvudet nedåt 

 böjdt: en 56 års bonde fanns hängd i en hölada; afståndet 

 från höet, hvarpå liket låg, till den ås, där snaran var fästad, 

 var så kort, att mannens hufvud knappt rymdes däremellan; 

 en 20 års bondhustru insjuknade, efter barnsäng, i feber och 



