254 



vid upphäugüingeu ; fåran kan stundom vara dubbel om dub- 

 belt snöre auvändts ; härifrån går fåran i de flesta fall bakåt 

 och uppåt, nästan symmetriskt på hvardera sidan af halsen; 

 fårans högsta punkt beror på, hvar snarans upphängnings- 

 punkt varit belägen. Om vid hängning endast en enkel 

 slinga auvändts, saknas fåran på det högsta eller upphäng- 

 ningsstället, således vanligen i nacken. Äfven vid en dub- 

 hel, eller löpande slinga, kan fåran på detta ställe saknas, 

 om slingan ej varit fast tilldragen. Huden i fårans botten 

 kan vara mjuk, blek, eller hård, brun, pergamentartad; 

 denna senare uppkommer, då öfverhuden afskrubbats och 

 läderhuden torkat. Tungans f ramskjutning mellan tänderna 

 är mycket allmän vid hängning, men kan äfven finnas vid 

 andra dödssätt. Erectio penis och utträde af sperma äro 

 äfven vanliga symtom ; omedelbart efter hängning har värk- 

 1ig erektion af flere författare iakttagits, ehuru den synes 

 senare försvinna eller öfvergå till mjuk ansvällning. Vidare 

 finnas vid hängning ofta muskelrupturer i sternocleidomastoi- 

 deus eller platysma, sällan i andra muskler, samt frakturer 

 å os hyoideum, larynxbrosken, ringbrosket eller sköldbrosket. 

 En luxation af halskotorna uppstår icke under vanliga för- 

 hållanden; någongång kan en diastas mellan 4 och 5 hals- 

 kotan med blödning i angränsande delar anträfi'as. 



Strypning är den art af kväfning, där kroppstyngden 

 ej medvärkar till Strangulationen af halsen, utan denna 

 åvägabringas genom själfmördarens egna händer. Några väl 

 karaktäriserade fall liäraf hafva förtecknats bland obduktions- 

 protokollen 1860 — 80, hvaraf vi omnämna några. En äldre 

 mansperson, liderlig sedan flere år, anträffades liggande död 

 på sin soffa, med båda händerna hållande ändarne af en, 

 två hvarf kring halsen lindad, ylleduk. En iuhj^seskvinna 

 hade strypt sig sålunda, att hon knutit ett snöre om sin 



