257 



gat i vatteu; efter 3—6 timmar äro fingerspetsarne och 

 tårna, efter lika många dagar inre handytan och fotsulan, 

 efter 6—10 dagar äfven handryggen och fotryggen hvita 

 och skrynkliga; är vattnet varmt, försiggå dessa förändrin- 

 gar hastigare. Därtill komma förruttnelsetecknen, hvarvid, 

 enhgt Caspers utsago, ungefär en vecka i luften, motsvarar 

 2 veckor i vattnet och 8 veckor i jorden. På tredje da- 

 gen flyter liket vanligen upp och- utsattes delvis för luftens 

 invärkan. 



Hos lik, som nyss dött i vatten, finner man vanligen 

 lungorna starkt utvidgade af luft och dränkningsvätska; 

 lungorna kollabera icke vid öppnandet af bröstkorgen, utan 

 täcka hjärtsäcken; med dränkningsvätskan i luftvägarne kan 

 vara blandadt slam och gyttjepartiklar; om dessa trängt 

 ända till de finaste förgreningarne, hafva de aspirerats un- 

 der lifvet. Från lungornas snittyta utrinner, äfven utan 

 kompression, finblåsig vätska i större eller mindre mängd. 

 Detta flnblåsiga skum bildas icke i den vätska, som efter 

 döden intränger i luftvägarne, utan har uppstått genom in- 

 tim blandning i dödsmomentet af det inandade vattnet och 

 den utandade luften. Det bevisar således döden i vattnet, 

 där det finnes. 



Emellertid kunna dessa förändringar saknas om döden 

 plötsligt inträdt genom synkope kort efter kroppens fall i 

 vattnet; likaså om liket genom förruttnelse blifvit mycket 

 förvandladt. 



I magen kan vanligen äfven framvisas dränkningsvät- 

 ska, som nedsväljts i dödsmomentet eller efteråt dit inträngt; 

 däremot hafva Fagerlunds undersökningar visat, att denna 

 vätska ej kan genomtränga pylorus. 



Angående själfmord genom skärande eller stickande 



