283 



Fredriksberg och Djurgården gående, och bildande, såsom 

 visar sig af de däri insänkta, vanligen på kant stående gneis 

 fragmenten, en krets, ett slags ringberg med en insänkning 

 eller fördjupning på midten, på grund hvaraf man kunde 

 jemföra den i yttre formelt hänseende med sådana vulkan- 

 domer, hvilka i likhet med den under åren 1866 — 68 bildade 

 St. Georgsön i Santorin-arkipelagen förete en likartad, 

 homogen bergmassa, icke en heterogen såsom de periodiskt 

 under längre tid bildade stratovulkanerna. Det är dock 

 icke med de egentliga vulkandomerna man skall förlikna 

 granitdomerna utan snarare med de upphöjningar som visa 

 sig på större lavafält; ett sådant var jag i tillfälle att iakt- 

 taga vid Catania på Sicilien under min resa i Italien vintern 

 1896 — 97; och det syntes mig med sina omväxlande upphöj- 

 ningar och fördjupningar kunna förliknas vid ett granitter- 

 räng i miniatyr. 



Mellan eruptiverna i det norska eruptivgebitet och de 

 i Helsingforstraktens primitivgebit visar sig den analogi, att 

 i hvardera terrängen den eruptiva magma-serien börjat och 

 slutat med basiska eruptiver. De äldre basiska eruptiverna 

 äro i silurgebitet öfvervägande pyroxenbergarter, och blott 

 lokalt af amfibolitisk karaktär, medan förhållandet är om- 

 vändt i Helsingfors trakten. Man torde ej misstaga sig, om 

 man anser detta bero på den betydliga öfvervigten af den 

 acida gneisgraniten i den senare trakten i motsats till för- 

 hållandet i silurgebitet. Genom inverkan af den kiselsyre- 

 rika granitmagman antog den basiska, resp. diabasiska erup- 

 tivmagman en mindre basisk, amfibolitisk, dioritisk eller 

 syenitisk natur. Först vid slutet af primitiv eller början af 

 den kambriskt-siluriska tiden uppkom återstoden af den på 

 djupet, under den acida magman, liggande diabasiska, och 

 utfyllde de sprickor, som bildats i de då fullt stelnade gra- 

 nitmassiven. 



Genom denna jemförelse mellan primitiv- och silur- 

 gebitet föres man vidare till den åsigfc, att i det förra, lika- 

 som i det senare, de nu så skilda och petrografiskt olika 

 skitfer- och gceisstraterna ursprungligen aflagrats i ett ge- 



