300 



nitgebitet såsom de granitiska, ställvis turmalinförande gång- 

 biklningar, som uppträda söder om skifferzonen, förhålla sig 

 till de i Birkkala och Orivesi förekommande stockformiga 

 massiven af porfyrartad granit. Denna senare betraktas af 

 SederJiolm såsoni äldre än skiffern, af mig däremot redan i 

 min första afhandling om Tavastehus läns skifferformation 

 (Bidrag utg. af Vet. Soc, 21 h.) af flera skäl såsom yngre. 

 Att det senare är det riktiga därom förenade sig äfven fler- 

 talet af deltagarne i den geol. kongressen (1897) vid exkur- 

 sionen till Orivesi; och detta måste ock hvarje opartisk be- 

 traktare af den af SederJiolm (1. c.) upprättade geol. öfver- 

 sigtskartan öfver ifrågavarande skiffergebit finna: granit- 

 [inassiven mellan Birkkala och Yläjärvi afskär skifferstraterna 

 tvärs öfver skiffringsriktningen, på samma sätt som granit- 

 stocken i Messuby O om Näsijärvi; och den i Orivesi ut- 

 sänder en smal lagergång mellan skiffern och gneisen, hvilket 

 utgör det ovedersägligaste bevis på att denna granit är 

 jngre än både den laurentiska gneisen och den huroniska 

 skiffern, och därföre kan räknas till den yngsta (takoniska) 

 priraitivperioden, till hvilken senare tidsafdelning äfven rapa- 

 kivigraniten kan hänföras. 



Nämnda eruptiva gränszon*) är, med abstraherande 

 från olikheten i petrogranskt hänseende, i sitt geologiska 

 förhållande för öfrigt, särskilt med afseende på den stora 

 centrala granitmassiven i norr och skifferzonen söder därom, 

 så lika den af Brögger**) beskrifna gränszonen mellan de 

 nedsänkta silurskifferstraterna vid Langesundsfjorden och 

 den NO därom befintliga nephelinsyenitiska eruptivmassiven, 

 att den af honom för dessa senare gränsförhållanden lämnade 

 förklaringen i hufvudsak äfven kan användas för de förra. 



*) Påpekas kan här analogin mellan denna ocli de såväl af 

 acida porfyrarter som basiska diabas- och gabbromassiver bestående 

 gränszoner omkring rapakivigebiten i Viborgs län och på Åland, med 

 brottstycken af de acida eruptivbildningarna i de basiska. 



**) Ueber die Geologie des Christianiagebietes (Zeitschrift für 

 Erystallographie XVI). 



