302 



hållandet vid Näsijärvi är nu visserligen något mera korapli- 

 ceradt än det vid Langesundsfjorden, i det den eruptiva 

 bergartserien i det förra området sträcker sig från den acida 

 graniten öfver den intermediära syenitgraniten och de indif- 

 ferenta porfyroiderna till den basiska uralitporfyriten, i det 

 senare blott mellan augitsyenit och augitporfyr, som hvar 

 dera hafva en basisk natur. Dock äro förhållandena i öf- 

 rigt, i geotektoniskt hänseende, så lika, att den af Brögger 

 för silurgebitets gränszon gifna förklaringen synes mig på 

 ett fullt natureuligt sätt lämpa sig äfven för den Tavast- 

 ländska konglomeratskifferzonen ; och de af Sederholm såsom 

 sedimentära konglomerater betraktade s. k. ., konglomerat- 

 skiffrarna" resp. „gneisserna" äro i enlighet härmed att be- 

 trakta såsom eruptiva Jconglomerater eller breeder med mer 

 eller mindre afrimdade brottstycken samt genom tryck upp- 

 kommen skiffrig struktur. 



Såsom ytterligare bevis för kongloraeratskiffrarnas erup- 

 tiva natur må ännu tilläggas följande. Den egentliga af 

 Brögger s. k. ditroïten motsvaras i den Tavastländska erup- 

 tiv-skifferzonen dels af skiffrig syenitgranit, hvari jag redan 

 vid min första undersökning af ifrågavarande terräng (i Ori- 

 vesi) fann ett större brottstycke af porfyrgranit (1. c. p. 10), 

 dels af skiffrig hornblende (uralit)-biotitfels, inneslutande af- 

 rundade brottstycken af syenitgranit och porfyrartcr af samma 

 slag som dem, hvilka uppträda stoeli- eller gångformigt i 

 samma terräng^ således tillhörande samma eller en yngre 

 period än själfva skifferformationen, men icke några från 

 den äldre gneis- eller gneisgranitformationen. De kunna så- 

 lunda omöjligen vara sedimentära konglomerater, men väl 

 eruptiva sådana, uppkomna sålunda, att den basiska erup- 

 tivmagman, som här likasom öfverallt annorstädes måste på 

 grund af sin högre spec, vigt antagas ursprungligen hafva 

 legat under den mindre basiska och acida syenitiska och 

 granitiska magman, vid skifferstraternas småningom försig- 

 gående nedsänkning uppressades, och därvid upptog bestånds- 

 delar af dessa öfre magmallger samt ställvis, nämligen där 

 de redan delvis stelnat, inneslöt större och mindre stycken 



\ 



