303 



af den söndrade stelnade skorpan, hvilka dels genom me- 

 kanisk dels genom kemisk påverkan blefvo mer eller mindre 

 afruudade. Men härvid undergick äfven den basiska, ur- 

 sprungligen augitförande magman en förändring, i det att 

 augiten öfvergick i uralit resp. hornblende, och hornblendet 

 delvis eller helt och hållet i hiotit med afskiljande af calcit, 

 I själfva värket finner man sekundär kalkspat dels mikro- 

 skopiskt inblandad i den mikrokristalliniska grundmassan, 

 dels makroskopiskt utsöndrad och lagrad omkring bollarna, 

 stundom koncentrerande sig vid ändarne, så att de därigenom 

 erhålla ett „svans"-likt bihang, en form, som enl. JBrögger 

 stundom kan iakttagas äfven hos bollarna i den norska di- 

 troiten. Då kalkspaten omkring bollarna utvittrar på berg- 

 ytan, så framstå dessa tydligt från själfva bergmassan, och 

 utfalla äfven hela därifrån; och det är hufvudsakligen denna 

 omständighet, som ger bergarten en så förvillande likhet 

 med ett sedimentärt konglomerat, att det ej är att förvåna 

 sig öfver, att den så allmänt blifvit tagen därför. I friskt 

 brott, och då bergarten har en mindre basisk natur, och är 

 fri från sekundär calcit, äro brottstyckena fast förenade med, 

 eller mindre skarpt skilda från grundmassan, och bergarten 

 antar då ett mera breccie- än egentligen konglomeratartadt 

 utseende. Sederholm betecknar dessa t. e. d. såsom „mindre 

 typisk" konglomeratskitfer, och har i allmänhet behandlat 

 dem mera styfmoderligt. Från min synpunkt betraktade äro 

 dock just de senare de normala; de „typiska konglomera- 

 terna", hvari de dock öfvergå, abnorma undantagsförhållanden; 

 och de förra förtjäna väl att omfattas med samma intresse 

 som kommit de „typiska" till del. 



Såsom ett bevis på den öfverensstämmelse, som före- 

 finnes emellan de bildningar Sederholm betecknar såsom se- 

 dimentära konglomerater och de, hvilka han kallar eruptiva 

 breeder må påpekas analogin mellan de tvänne (1. c. fig. 9 

 och 69) afbildade bollarna, hvilka hvardera visa sig vara af- 

 rundade fragment af en äldre bergart med gångbildning, 

 den ena i s. k. „konglomeratskiffer", den andra i en ,,erup- 

 tivbreccia". 



