304 



Anmärkas kan äfven, att bollarna ställvis synas hafvä. 

 utöfvat en ömsesidig inverkan på hvarandra, lik den af bol- 

 larna i den Stockholm'ska klotgraniten, hvilket antyder en 

 viss plasticitet hos en del af dem, antingen ursprunglig eller 

 uppkommen vid beröringen med den basiska smälta magman. 

 Att denna senare är eruptiv framgår äfven däraf, att den 

 förekommer^ såsom lagergångar, och stundom äfven såsom 

 transversalgång afskärande de skenbara konglomeratlagren 

 (1. c. p. 19). Om nu ock de förra, under förutsättning, att 

 konglomeratskiffrarna vore verkliga sedimentära konglome- 

 rater, kunde betecknas såsom sedimentära tufflager, så kan 

 dock en verklig gångbildning eller större sprickfyllnad omöj- 

 ligen betraktas annorlunda än såsom eruptiv, alldenstund 

 gångformen just utgör ett karaktäristiskt kriterium för en 

 eruptiv bergart. Här visar sig således (O om Näsijärvi) efter 

 de af basisk och acid magma bestående blandade eruptiv- 

 bildningarna senare eruptioner af endast basisk magma 

 hafva försiggått. 



Såsom bestyrkande riktigheten af det ofvannämnda 

 förhållandet mellan den basiska grundmassan och de acida 

 klotbildningarna i ,, konglomeratskiffrarna'' må här anföras 

 en gangförmig diabas uppträdande i norra delen af granit- 

 stocken i Messuby S om Tammerfors i den där förekom- 

 mande järnvägsgenomsprängningen ; på östra sidan af denna 

 företer gången utseende af augitporfyr eller melafyr, vester 

 om järnvägen åter antager den karaktärn af en hornblende-^ 

 hiotit- och calcit-haMig minett eller kersantif, hvilken så- 

 lunda visar sig hafva uppkommit genom granitinverkan på 

 en augitförande basisk gångart. En approximativ analys, 

 som jag utfört på den melafyrartade delen af gångart^n^ 

 gaf Si02=47,99 eller något mindre än kiselsyreprocentén 

 för uralitporfyrit från Yläjärvi och Tammela (Sederholm 1. 

 c. p. 66). Förvandtskapen mellan denna under inflytande 

 af stelnande granitmagma utkristalliserade augitbergart och 

 den af acid porfyr eller granit påverkade basiska grund- 

 massan i en del konglomeratskiftrar är ögonskenlig. 



Den olikhet, som visar sig mellan Längelmäkiskiffer- 



