314 



Laurentifilia (gneis-) formationen utgöres i öfvervägande 

 grad af gneisarter. hvilka, till skillnad från de yngre, af två 

 eller ett hufvudmineral bestående skifferarterna, bestå af tre 

 eller fyra sådana, hvarz, fältspat och diofif, till hvilka hos 

 horublendeskifferu och hornblendegneisen kommer homblendet, 

 t. e. d. eller fullständigt ersättande biotit. Af dessa be- 

 ståndsdelar visa under mikroskopet kvarzen och fältspa- 

 ten hos den egentliga, primära gJimmergneisen^ d. v. s. den 

 som ej influerats af granitens kontaktmetamorfiska påvärkan. 

 större och mindre kantiga korn, afskilda genom en mindre 

 eller större mellanmassa af finkornig kvarz och biotitfjäll 

 stundom äfven af hornblende, epidot, zoisit och calcit. Denna 

 primära eller äkta gneisstruktur förekommer såväl hos den 

 äldre, närmare gueisgraniten stående, gröfre korniga glimmer- 

 gneisen, hos hvilken de klastiskt utsöndrade och isolerade 

 större kvarz- och fältspatskorneu öfverväga den kristalliniska 

 kvarz- och biotit-mellanmassan, som ock hos den yngre fiu- 

 korniga glimmer- eller felsitskitferartade gneisen, hos hvilken 

 tvärtom de kristalliniska beståndsdelarna öfverväga de kla- 

 stiskt afsöudrade små kvarz- och fältspat-kornen, hvilka af 

 de förra i tunnslipning visa sig kretsformigt omslutna. Ge- 

 nom lagerformig omvexling af dessa tvänne afarter uppkom- 

 mer en hvarfvighet eller skiktning, som makroskopiskt visar 

 sig på den förvittrade bergytan såsom en vexling af kvarz- 

 rika hårdare och biotitrikare mörkare smala lager. Denna 

 struktur häntyder på ett tvåfaldigt bildningssätt (Giimbers 

 ..bigenesis'") af denna gneis: en sammanhopning af kvarz- och 

 fältspatkorn utsöndrade ur berggrunden samt en injektion 

 däri af dels acida kiselsyresolutioner dels af hydatopyrogena, 

 tunnflytande smälta magmor af basisk (amfibolitisk resp. bio- 

 titisk) konstitution. För dessa senare tala de fina drummer 

 af biotit och amfibolit, som ställvis genomdraga den primära 

 gneisen (t. ex. vid norra ändan af Botby viken i östra delen 

 af Helsingforstrakten), äfvensom förekomsten (i en hvarfvig 

 felsitbiotitskiffer från Degerö) af en amorf, grågul med små 

 svarta magnetitkorn inpregnerad substans öfvergående i bio- 

 tit, och liknande de steatit- eller serpentinartade substanser, 



