324 



rängerna i västra Finland, där tvärtom den öfvervägande 

 delen af de tillsaramans med skiffer- och gneisstraterna före- 

 kommande granitmassiven äro yngre än dessa. 



På grund af det nära samband i genetiskt hänseende, 

 som sålunda visar sig mellan den takoniska skiffern och 

 granit af både äldre och nyare bildningstid, kan det i de 

 takoniska terrängerna ofta blifva lika svårt att med bestämd- 

 het skilja sedimentära lagerbergarter från eruptiva gångbild- 

 ningar, som uti de äldre primitiv-terrängen. Såsom exempel 

 på ett sådant fall må här ännu anföras den af G. Lisitsin 

 (i Medd. från Industristyrelsen 14:de h. p. 150) vid Lylyn- 

 vaara funna „oskiktade kvarzit", som vid foten af berget 

 visade sig konglomeratartad, högre upp finkornig, och öfverst 

 såsom en homogen kvarzmassa. Den finkorniga bergarten 

 visar i tunnslipning under mikroskopet en struktur lik den 

 seriticerade graniten från Eno, men fältspatindividerna äro 

 här så godt som fullständigt förvandlade i hvit glimmer, om- 

 slutande större och mindre partier af kvarz, ett förhållande, 

 som synes mig häntyda på en korroderande inverkan af 

 fluorhaltiga gaser och solutioner på en nedtill grof-, upptill 

 finare kornig dom-formig granit, som härigenom förvandlats 

 i sericitkvarzit samt nybildad kvarz. 



Till följd af denna öfvergång mellan granit och tako- 

 nisk sericitkvarzit kan en förvexling dem emellan lätt ega 

 rum ; också synes det mig på grund häraf, äfvensom af hvad 

 jag var i tillfälle att iakttaga under en resa i södra delarna 

 af Torneå- och Kemi- elf dalar, att en del af det, som /. In- 

 berg på sin geognostiska karta öfver Uleåborgs län (Vet. Soc. 

 Bidrag 25 h.) betecknat såsom kvarzit, egentligen bör be- 

 traktas såsom granit. En i afseende på sin rätta natur 

 tvifvelaktig bergart är äfven den af Inberg (1. c.) såsom 

 kvarzit betecknade berg- eller gångarten från Kallinkangas 

 vid Kemi. Den visar under mikroskopet en sandstensartad 

 gneisstruktur, i det att kantiga, delvis något afrundade kvarz- 

 och fältspatkorn äro omslutna, dock utan skarp begränsning, 

 af en sparsam mellanmassa bestående af finkorning kvarz 

 och smala muscovitlameller, de senare mestadels gående i en 



