331 



Bingsklyfter i ONO och NNV, hvarvid grundbergets oligo- 

 klas- och mikroklin-gneisgranit samt glimmergneis måste an- 

 tagas hafva undergått en återsmältning till ett lager af kali- 

 fältspat med däri uppslammade osmälta splittror af biotit 

 samt små kvarzkorn; denna förorening hindrade icke utan 

 kan tvärtom anses hafva befordrat en förnyad bildning af 

 orthoklaskristaller, att döma af de bekanta af sandkorn för- 

 orenade, men väl utbildade calcit- och gipskristallema; och 

 från detta kalifältspatlager sänkte sig orthoklaskristallerna i 

 det underliggande mera basiska magmaskiktet, undergingo 

 där en partiel resorbtion och afrundning samt omslötos af 

 ett oligoklashölje. 



Äfven de två finska förekomsterna« af s. k. Motgranit 

 vid Borgå (Virvik)*) och i Kangasniemi, undersökta af B. 

 Frostenis, kunna förklaras i öfverensstämmelse med rapa- 

 kivibildningen, och då de hvardera uppträda i närheten af 

 med rapakivigranit förvandta porfyrgraniter kunna de ock 

 själfva betraktas såsom modifikationer af rapakivi, i hvilka 

 den periodiska skiktaflagringen försiggått omkring ett kri- 

 stallfragment eller ett främmande brottstycke, dock hastigare 

 och mindre regelbundet än i den normala rapakivibildningen. 



Såsom af det föregående framgår måste man tänka sig 

 de särskilda magmaskikten i jordens inre i afseende på huf- 

 vudmassan hafva de vanliga bergartsbeståndsdelarnas mole- 

 kulära konstitution, hvilket ock står i öfverensstämmelse med 

 det allmänna antagandet, att de differentierade magmorna 



*) Jag antog tillförene, att kloten i Virvik-graniten skulle bildat 

 sig omkring sedermera resorberade kalkstensfragment i analogi med de 

 i oligoklas-gneisgranit förekommande pyroxen-amfibolkonkretionerna. 

 Under denna förutsättning kunde de delvis förstörda tetrag. kristaller, 

 som förekomma i den under klotgraniten uppträdande oligoklas-gra- 

 niten, betraktas såsom idokras, uppkommen genom kontaktmetamorfos. 

 Dock synes mig numera den af Dr. Frosterus (Tscherm. min. u. petr. 

 Mitth. B. 13) framstälda åsigten mera sannolik, att de äro i malakon 

 förvandlade zirkoner, ehuru en sålunda förvandlad zirkon är jemförel- 

 sevis sällsynt, men här kan förklaras uppkommen genom en stark in- 

 verkan af öfverhettadt vatten vid oligoklasgranitens bildning. 



