334 



gare zonlinier*). En af dessa, öfver norra hemisferens pri- 

 mitiva terränger, är ämnad att åtfölja det större arbete, 

 hvaraf denna uppsats utgör ett sammandrag, och hvars sista 

 afdelning (Kap. VII) innehåller en på det kristall-geologiska 

 systemet grundad jemförelse mellan de primitiva terrängerna 

 i Europa, Asien och Amerika. Äfven obeaktadt den möj- 

 ligen reela betydelsen af en sådan komparation kan det från 

 rent formel synpunkt vara af intresse att i yttre orografiskt 

 hänseende jemföra analoga förhållanden i de nämnda världs- 

 delarna, och jag skall därföre här påpeka några sådana sär- 

 skildt anmärkningsvärda analogier. 



Om man tänker sig en hexaëder-pol (c = 001)**) mot- 

 svarande nordpolen, en annan a (= 100) på ekvatorn 21^ 

 från Ferro-meridianen, d. v. s. på Afrikas vestkust vid Guinea 

 viken, så komma de tvänne polerna b och b på ekvatorn 

 att ligga 90° därifrån, den förra på vestkusten af Sumatra, 

 den senare på vestkusten af Syd Amerika, och de linier, som 

 förena dessa poler c— a, c — b och c — b, och hvilka utgöra 

 projektioner af kanterna utaf en i jordens inre tänkt reguliär 

 Oktaeder, visa sig vara af den största betydelse för de tre 

 analoga kontinental-komplexerna (Europa — Afrika, Asien — 

 Australien samt Nord- och Syd-Amerika) i geografiskt och 

 geologiskt hänseende. Linien c — a går utmed längdriktnin- 

 gen af Spetsbergen samt öfver södra delen af Skandinaviska 

 fjällryggen och längdriktningen af Danska halfön, bildar vi- 

 dare gränsen mellan devon och trias i nord-Tyskland, går 



courtois, som användt den senare metoden för framställningen af Elie 

 de Beaumont's „pentagonala bergsnät" (Bull, de la Soc. de géogr. de 

 Paris. 1874). 



*) De mot dessa svarande storcirklarna har jag för ytterligare 

 förtydligande och till komplettering af de kartografiska framställnin- 

 garna medelst röd tråd uppdragit på en jordglob. 



**) Jag använder här de af mig i min Mineral -karakteristik 

 (1881) och andra mineralogiska arbeten begagnade kristallografiska 

 symbolerna, hvilka skilja sig från de Millerska genom utsättandet af 

 axeltecknen a, b och c med därtill fogade indices-tal, men med bort- 



