336 



c — b och c — ï), analoga med ofvannämnda öfver Europa och 

 norra Afrika gående zonlinie (c — a), utmärka hvardera den 

 största utsträckningen af dessa kontinenter i N — S riktning, 

 och de två mot ofvannämnda hörnpunkter i Europa svarande 

 polerna be och baC i Asien, be och bgC i N. Amerika äro 

 äfven för dessa kontinenter af stor betydelse i geografiskt 

 och geologiskt resp. kristallogeologiskt hänseende. De ifrån 

 dessa poler i NV och NO gående zonlinier, hvilka motsvara 

 kanterna i nämnda jemvigtskristall (O.^Oqo), komma i 

 Asien att gå öfver längdriktningen af de Altaiska och de 

 Vest-Sibiriska bergssträckningarna, samt i N. Amerika öfver 

 de tvänne brancherna af det V-formiga primitivterritoriura 

 som af Dana o. a. amerikanska geologer betecknas såsom 

 kärnan eller centrum för den N, Amerikanska kontinentens 

 sedimentära formationer. Af de tvänne andra polerna b2C 

 och b2C, hvilka i likhet med ac2 i Europa utmärka hörn- 

 punkter i pentagondodekaëdern, bildar den förra central- 

 punkten för de i olika riktningar utgående bergsträcknin- 

 garna i norra delen af östra indiska halfön, den senare åter 

 ändpunkten af Florida-halfön. 



Hvad den fjerde af de från c-polen utgående oktaëdriska 

 kantriktningarna på norra hemisferen (c — ä) beträffar, så har 

 äfven den, ehuru gående öfver delar af jordklotet, till större 

 delen betäckta af vatten, en kristallo-geografisk betydelse. 

 Den går nämligen öfver Beringssundet och bildar sålunda 

 gränsen mellan Asien och N. Amerika, samt delar Stilla 

 Ocean i tvänne symmetriskt lika hälfter, i det att de från 

 polen äc i NV och NO riktade zonlinierna gå konformt med 

 de två brancherna af Aleutiska ögruppen, hvilket har sin 

 motsvarighet på den motsatta Europeiska kontinenten i de i 

 NV och NO gående hufvudriktningar, parallelt med de från 

 polen ac utgående zonlinierna, som man i geografiskt och 

 stratigrafiskt hänseende kan särskilja, den förra i vestra den 

 senare i östra Europa. Vidare finner man, att N. Amerikas 

 V-kust samt Asiens O-kust förhålla sig på ett i hufvudsak 

 likartadt sätt till de zonlinier, som gå mellan hexaëder- och 

 oktaëder-polerna samt motsvara i afseende på läget kanterna 



