354 



vid universitetet i Abo. Särskildt var Österbotten den 

 del af Finland, hvarifrån — tack vare den lätta sjö- 

 kommunikationen — den sfcörsta kontingenten af unge 

 män besökte den svenska högskolan. — Anmärkas bör 

 dock, att omvändt äfven svenske ynglingar på den tiden 

 funno sin fördel vid att besöka Finlands högskola och der 

 aflägga prof, hvilka i allmänhet ansågos kunna här lättare 

 presteras än i Upsala, hvarförutom lefnadskostnaden i den 

 svenska universitetsstaden var dyrare, än i Abo, der det 

 var „ogement godt köp på allting" (Lagus, Åbo akademis 

 studentmatrikel, I: 187). 



Utom egentliga finnar, som disputerat i Upsala, äro 

 här nedan uj)ptagne äfven några i Sverige födde män, 

 hvilka under sin senare verksamhet tillhört Finland och 

 här gjort sig förtjente om kulturens främjande bland 

 vårt folk. Deremot ha här icke upptagits de många sven- 

 skar, som studerat i Abo och der efter återvändt till sitt 

 hemland, vare sig omedelbart eller efter att någon kortare tid 

 ha haft anställning i Finland. — Skälet dertill, att dispu- 

 tationei', hvari tvenne svenske friherrar Lilliehöök och 

 Gyllenstierna haft del, upptagits i denna samhng, har en- 

 dast varit uppmärksamhet mot deras från Finland hemtade 

 titlar: Liber Baro de Närpiss och L. B. de Vhlaborgh. 



Enär icke få af våra landsmän vunnit lärda grader 

 vid akademin i Upsala, torde det kunna anses lämpligt 

 att här uppräkna de vid denna högskola anställda promo- 

 tioner, hvarvid finnar graduerats, till och med år 1839, då 

 den siste finske studeranden i Upsala der lagerkröntes. 

 Efter nämnda år ha väl ännu några gånger finske män 

 jDromoverats vid Upsala universitet, men endast till jubel- 

 magistrar samt till jubel- och hedersdoktorer. 



