Lempäälä. 11 



Epätietoista arvoa on sitä vastoin se kivinen aitara- 

 kenmis, joka, kertomnksen miikaan tehtynä tietämättömissä 

 ajoissa sekin, sijailee Kuljim kartanon mäellä. 



Tiedettiin jossakiissa paikassa kertoa n. k. Lapinkul- 

 massa 1. Lapiuloukossa *) olevista linnan varustuksista 1. 

 lapin raunioista sen viiolteen syrjässä, joka alkaa Sääksmäen 

 vesistöistä ja piirkauu Lempoisten kauavan ja kosken kautta. 

 Vanhaksi jopa vanliimniaksi 1. ensinnä asutuksi paikkakiin- 

 naksi tätä kulmaa sanottiin. (Täällä oli miika miiinoin asu- 

 niit niin suuria ihniisiä, että ylettyivät toisüleen antamaan 

 seulan Lipon rannalta Perälän pnolelle järven ylitse!). Toi- 

 sien mukaan oli näillä seuduilla kaikista viimeisenä munau 

 lappalainen perhekimta asunut Alkkulan ja Taipaleen tie- 

 noilla. Ja nuo „lapin raimiot" rakennettiin muka estämään 

 uiisia asnlikaita, jotka tulivat Kokemäen joen sunsta, tnnke- 

 masta eteenpäin maalian. Tämän tarun mukaan tuli siis 

 uusia asujamia Kokemäen seuduilta. Samaa tarinaa jutel- 

 tiin myös VesilahdeUa, jossa Suonolan kylää luultiin van- 

 Mmmaksi, johon ensimmäiset asukkaat tulivat Tyrväästä päin. 

 Se järvi, jonka rannaUa Suonolan kylä sijailee, laskeekin 

 Kuloveteen. Yllä kerrotut tarut viittaavat siihen seikkaau. 

 että varsinaissuomalaiset olisivat ehtineet kiertää Suomeu 

 lounaista kulmaa Kokemäenjoelle asti ja saapua Lempäälän 

 seudiülle saakka, ennenkuiu hämäläiset täälläpäiu tulivat 

 heitä vastaan, — Lähdimme siis Pyhällön kylään Heikkilän 

 taloon, johon kuulu vassa saaressa näitä raimioita sanottiin 

 olevan. Mutta tässä oltiin aivau tietämättömiä näistä ran-. 

 nioista. Siis tämä seikka jäi epätietoon. 



Myös Ahtialan kylän pahkametsässä Livau maalla sa- 

 nottiin olevan kiu'as, mutta oliko se huhtarühen taikka sodan 



♦) vrt. Åbo tidu. 1791 n:o 21. 



