12 Lemfäälä. 



aikojen jälkiä, vaiko jättiläisten tahi männinkäisten tekemä 

 ja asuma, sitä ei osattu päättää. 



Myöhempi rauta-aika. 



Insinööri B. E. Lindhillä oli tallella yksi keskeltä kat- 

 kennut, pakanuuden aikuinen miekka (kuv. 11), jonka lira 

 Ivar Lindh löysi 14 — 15 vuotta sitten Hennärin harjun ran- 

 tapuolisesta rinteestä noin puoli matkaa Hennärin kartanon 

 ja sen niemekkeen välillä, josta paikkakunta santaa vetää. 

 Miekka pisti esiin sorasta, Jota tästäkin oli viety, korttelin 

 syvyydellä. Munta esinettä ei löydetty sen ohessa, eikä 

 maassakaan huomattu uiitään merkkiä, joka olisi viitannut 

 siihen, että edes tämä kerrottu ase olisi tähän ehdolle pantu. 



— Saman harjun juurelta, mutta manuermaan ja sen kor- 

 kean mäen alapuolella, josta santaa vedetään, oli insinööri 

 B. E. Lindh, pienenä poikana oUessaan, löytänyt yhdestä 

 pienülä kivillä täytetystä ja öVs jalkaa syvästä kuopasta 

 7 — 8 jalkaa leveydeltään, kivet sieltä siUoin ylöspaiskat- 

 tuaan, yhden pienen veitsen raudasta ynnä hiiliä. Ne olivat 

 ihan sen pohjassa, sus ehdolla siilien pantu. — Muutamia 

 syliä tästä näkyy toinen yhtäläinen kuoppa, mutta vielä 

 täynnä kiviä ja eheä. Kivet ovat keskeltä pikkusen vajon- 

 neet maapintaa alemmaksi ja vaikka olleina päältä katsoen 

 paljaina, kasvoi niitten ra'oista nukulaisia, joita ei muuten 

 näkynyt läheisyydessä, osoittaen siten, että kuopassa löytyy 

 tavallista lihavampaa multaa. Knopat ovat mahdoUisesti 

 olleet jommoisia pakanuuden aikuisia uhri- 1. hautapaikkoja. 



— Paitse näitä kapineita antoi insinööri Lindh: j^hden pa- 

 kanuuden aikuisen, hevosenkengän muotoisen soljen, joka oli 

 löydetty arvattavasti Kosken kappelissa; yhden ympyiläisen 

 päitsimieu t. silojen solituhsen, jonka ikä on epävarma, suu- 

 remman rahakokoelman ja luita, joista puhuiu sivulla 6. 



