Wesilahti. 23 



Kaikkia täänkaltaisia raimioita kutsutaan kansan kes- 

 ken lappalaisten haiidoiksi, kiiikaiksi j. n. e. arvaten siitä 

 syystä, etta lappalaisia tavattiin meikäläisten tidlessa täliän- 

 kin paikkakimtaan ainakin viimmeisenä jääunöksenä maas- 

 samme oUeista muinaisista kansoista. Nämät lappalaiset 

 lienevät sentäliden vanliimmat asukkaat, joiden suomalaiset 

 ylipääusä tiesivät täällä olleen asumassa. Tarina siis sanoo 

 lapplaisten omiksi niitäkin miiinaijäännöksiä, jotka ovat hei- 

 dän edellääu olevien jättämät. Täliän tarinaan senvuoksi 

 ei ole eusinkään luottamista, joH'ei itse muinaisjäännös anna 

 sille todistusta Vaiko olisi tämä lappalais-juttu myöhemmin 

 syntynyt? 



Oli vielä haiitaraunio Avesaarella Lapinkalliolla *) Anian 

 Heikkilän maalla. Se roukkio on suuren saaren korkeavuo- 

 risella niemekkeellä, joka pistäikse Auiauselälle ja kohoaa 

 tässä äkkijyrkkänä kiimminkin 8 syltää seläii pintaa ylem- 

 mäksi. Tästä on ulapalle avara ja kaunis näkö-ala, minkä 

 sopii odottaakiu monisaarisessa Wesilahdessa. Tämäkin 

 kumpu on sum^eksi osaksi iiävitetty, sillä joukko kiviä on 

 lieitetty ja siirretty alas järveen, kuitenkin ou tässä enem- 

 män jäljellä ja paikallaan, kuiu edellisissä. Näkyy sentäh- 

 den jotensakin selvästi joka siviilta 6 kortt. avara arkku. 

 Musukiviä oli ladottu suoraan seinään. Keskelle arkkua oli 

 snuii pndonnnt laakakivi, joka nähtävästi ja alkuperäisesti 

 kuiüui sen kattoon, Että valkeata oli tässä pesässä käy- 

 tetty, hnomasi selvästi siitä, että sanotun laakakiven toi- 

 sella puolella voitiin eroitaa tulen jälkiä 1. kesiämiä. Arkim 

 kohdalla on raunio 10 askelta leveä. Että tämä jäännös 

 olisi ennen oUut huoneen tapaiseksi ja kivisillä seinillä ra- 

 knnettu, siis siinä myös asuttukiu (uiinkuin jossakin tuu- 

 mailtiin), on mahdotonta ajatellakiu. Liuilo, että se olisi 



*) vrt. Suomi II: 2 s. 140. 



