28 Wesilahti. 



niä kiviä on ylt'ympäri *), niinkuin kivipyykissä", mutta 

 tämä oli muka tavallista suurempi, eikä paikalta käy mi- 

 tään rajaa. 



Yhden tämäntapaisen kivikasan näin kuitenkin Martis- 

 ten-peräu mäellä Palhou kylässä. Siiuäkin oli pienempiä 

 kiviä koottu suuremman maaperäisen kiven ympärille, niin- 

 kuin usein tehdään kaskimaissa, jotka sittemmin tavallisesti 

 jäävät metsistymään. Oliko tämä siis minkäänarvoinen jään- 

 nös, se on epäiltävä, eikä se ulkomuodoltausa siiinkaan ol- 

 Int muiden kerrottujeu raimioiden arvoinen. Olipa asia 

 kuinka hyvänsä; tässäkin oli syvä, pitkä Iiauta vieressä, 

 jommoisia monesti on huomattu n. k. lappalaisten kiiikaiden 

 vierellä, ja saattavat oUa varhemmen rauta-ajan muinais- 

 jäännöksiä. Tämän ohessa oli tässä paikassa toinenkin liauta, 

 mutta se oli neliskulmainen ja avaruudeltaan 2 syltä, joka 

 sivulta. Arvattiin siinä mahdollisesti oileen puoleksi maan- 

 alaisen asunnon. — (Selviä uudemman ajan huoneiden jälkiä 

 olivat kuitenkin ne matalat kiviset vallit nelikulmaista muo- 

 toa, jotka Pallion isäntä yhteydessä edellisten epäüevien jään- 

 nösten kanssa minulle näytti Pynnön talon maalla ja Tyys- 

 täniitun syrjässä. Kiuastakin kalkkineen, soraneen oli vielä 

 neliön nurkassa, niinkuin pirtissä ainakin). — Kuulin myö- 

 hemmin jossakin, jätettyäni jo WesilaMen, että Lammassaa- 

 rella oli „lapinkiukaasta löydetty höyhenlakki!" Mika se 

 lienee, en tiedä. ' Tottijärvellä kuulin kerrottavan että Nié- 

 men Halisevan talon maalla Wesilahdella vielä oli 3 „kiuasta", 

 mitä laatua, sitä ei osattu aivan varmaan sanoa; kuitenkin 

 arvelivat sen luonnosta näkyvän ikäänkuin olisi huone päällä 

 oUut. Muuten ne ovat ihan metsämaassa likellä Hätikkä- 

 järveä, josta Joutjoki laskee Pajulaliden perukkaan, mikä 

 tunnetaan Maivaselän nimellä. 



*) vrt. Päiväniemen launiot. 



