Tottijärvi ja Wesüahti. 29 



Tottijärvi, 



Syyskuussa 1881 kirjoitti fil. kand. E. Salonen minulle 

 muutamasta kiinteästä muinaisjäännöksestä seuraavasti: 



„Taannoin löysin Sorvau Tuomaalan inaalla Totkijär- 

 vellä metsästä kiviläjän, jota arvelen muinaisjäännökseksi. 

 Kaivaessani löysin liiiliä. vaan en luita. Epäilen noiden Mi- 

 lien kumniinkin olevan jäännöksiä kasken poltosta. Muuten 

 oli kiviläjä noin kahta tai 3 sylta leveä ja ylitä pitkä, noin 

 1 jalka paksu ja muodoltaan nelikulmainen. Se ei saata 

 oUa hiioneen jäännös, koska on ylitä vahva keskeltä kuin 

 syijiltäkin. Ympärillä oli metsää, kivitöntä noromietta. 

 Lähellä olevan torpan ukko, joka täta aiua oli kummastel- 

 lut, sanoi syvemmällä metsässä olevan toisen ja suuremman, 

 mutta ei nyt muistavansa millä kohtaa". 



Myöhempi rauta-aika. 

 Wesilahti, 



Suomelan löydöt: Keväällä v. 1879 löysi renki Heikki 

 Heikiupoika Hakala tietä raivattaessa Suomelan puutarhassa 

 päärakennuksen eteläpuolella yhden hevosenJcengän muotoisen 

 soljen pronssista. varustettuna silmukkeeUa paliistinta varten 

 (kuv. 17), josta on jäljeUä ainoastaan ruostetta silmukkeessa, 

 ja yhden rautaisen Urveen (kuv. 18) jiinä muita kuparisia 

 levyjä, jotka viimmeksi mainitut kuitenkaan eivät enään ol- 

 leet tallella *). Muutamia vuosia sitten hajoitettiin samassa 

 puutarhassa, mutta sen itäisessä päässä eras ki\droukkio, 

 jossa neljässä kohden havaittiin noin 9 tuumaa korkeita 

 kiviä pantuna pystyyn. Tästä paikasta löydettiin 2 t. 3 hei- 

 hään JcärJceä. Näistä näin yhden (kuv. 19) Suomelassa-^hra 



*) Rakeunuksen asema kerrottiin ennen olleen rannempana Alhou- 

 lahtea, jossa nyt näkyy heinälato rakennettu vanhan kivikellarin jään- 

 nöksille, joista marmoriueu helmi ou löydetty. 



