Pirkkala. 45 



sijailee tuo jylliä korkeudestaan ja kaimeudestaan mainio 

 Lmncwuon. — Tuskin osasin odottaa sitä luonnon julilalli- 

 simtta ja miiinaisjäännöksen simruutta, jonka tässä tapasin. 

 Löytyypä tässä epäüemättä mitä suurimpia miünaislinnoja 

 maassamme, ja simrin, jonka ölen nähnyt. Harva näkyi kui- 

 tenkin tietävän tästä; ja ne, jotka sen kokonaisuiidessaan 

 tunsivat, eivät saaneet mieltään myöten linnan variistuksia 

 nähdä, koska ne olivat melkoisesti metsän vallassa ja osaksi 

 sen peittämätkin. Olin Helsingissä nälinyt tämän linnan 

 pohjapiirustuksen, jonka krt Gottlund ja Godenhjelm olivat 

 tehneet, joka miiistoksi ja vastaisen tietnstelemisen avuksi 

 olkoon tässä jnlaistuna (kuv. 54). Sentähden tiesin tässä 

 olevan jotakin. Ja vaikka arveltün, että muutamia työmie- 

 hiä oil käynyt vierittelemässä sniuimman osan kivivallista 

 vuorelta alas, kun ei sütä ensisilmäilyssä näkynyt, kuin vä- 

 häisempi ki^dvalli vuoren järviselle puolelle, en malttanut 

 lakata hakemasta, ennenkuin pääsin koko avaran linnan va- 

 rustusten jäljille. Vuori onkin hyvin lavea ja joka taholta 

 äkki jjTkkä, paitsi yhdessä paikassa sen mannermaan puo- 

 leUa, jossa linnan tasanko vienoisella rotkolla alenee, jotta 

 siitä sopii hevoisellakin ajaa viiorelle (kuv. 55; kohta a 

 kuvassa 54). Tässä löytyy linnan suurin ja avarin portti, 

 josta vanha polkukin käy. Mutta portiu kumpaisellakin 

 puoleUa alkavat kivivallit, kokoonpannut ylipäänsä miehen 

 kantamista kivistä. Vallit ovat tässä kohden vähäisempiä, 

 mutta toisissa paikoissa pari kyynärää korkeita ja toista syltä 

 leveitä. Joka kohdassa niitä on rakennettu pitkin vuoren jyrk- 

 kää reunaa; tahi oikeammin, vallit täyttävät vuorisyijän vä- 

 lisiä rotkoja tahi vähemmän kaltevia paikkoja, sillä tietysti 

 niitä ei ole tarvittu, missä vuoren seinän tapainen vieru tekee 

 mahdottomaksi päästä linnaan. Linna on korkein rännan 

 puolella, tahi sen mannerpuoli muutamia syliä alempana. 



