56 Pirkkala. 



rakennutti Hämeenliunaü. Jo tästä uteliaana, antaisiko eri- 

 tjdnen tämän kummim tiitkiminen mitään valaistiista näille 

 tariillisille tiedoille taikka taidettaisiinko sen kautta päästä 

 selville siitä. onko myös ihminen ollut avullisua kummiiii muo- 

 dostamisessa, päätin, poikkeukseua ohjelmasta, paikalle toimit- 

 taa jonkim maanmnodostuksen tutkijan. Tämän tutkimisen suo- 

 ritti lu^aK. Hj . Gj^lling. ja hänen sen johdosta aunetuu kertomuk- 

 sen tahdon tässä kokonaisimdessaan julaista. Se kimluu näin: 



„Herra A. 0. Heikel'in kelioituksesta allekii'joittaneelle 

 olemaan aviillisna tarkastaessa erään Pii^kkalan pitäjäässä 

 löytyyän ja arkeologisesti merkilliseu niaakuiiLmim luonuoii 

 laatua saaviiin minä 4 päivänä elokiuita 1879 määrättyyii 

 paikkaan, jonka tarkastuksesta allamaiiiitiit havaiunot anta- 

 koot kertomukseu. 



Paikkakunta, jossa tämä Jimtturin mäeksi nimitetty 

 kumpii tavataan. on keskikokoiueu, pitkänpiiolinen tasanue, 

 jota polijoisesta rajoittaa idästä länteen kä^Tä vierinkivi- 

 soraliarjaniie ja etelästä PyMjärvi. Tasanteesta kolioopi 

 kumpii iioin 16 jalkaa, vaan Pyliäj arven pinuasta liikien 

 nousee sen hnippn 39 jalan korkeuteen. Tasanteen kerros- 

 jaksossa havaitaan 1 V2 jalan syvyyteen pienimuniista kel- 

 taisen ruskeata osittain kerrostunutta liiekkaa (giacialiMek- 

 kaa), ja keti sen ylipuolella kerrostumatonta liarmaata pel- 

 tosavea; molemmat nämät maalajit pistäyvät ohukeiToksisina 

 liieman matkaa kiimmun rinteille. Itse kumpu on muodol- 

 taau kaartion tapainen, sen koillis-. lantis-, kaakkois- ja ete- 

 läpuoliset rinteet hlenosti tasoitetut. Kuminun sydäuraken- 

 nuksen muodostavat pj^styj^n kolionneet liuskakivikerrokset. 

 Tämä liuskakivi on paikkakiinnalla yleinen, ja X. L. Aker- 

 blomïn *) mainitsema sa\41iuska, joka rikkikiisuperäisyytensä 



*) N. L. Åkerblom: „Bidrag till Tammerfors traktens geognosi"; 

 Bidrao- till kännedom af Fini. nat. o. folk. Vihko XXI s. 124. 



