Pirkkala. 57 



vuoksi vapaasti joutiiii rapaiitumistilaau. joUoiu rauta va- 

 paiitettima rikkikiisiista mimttiiu rauta-oksiidiliydratiksi, suo- 

 den koko rapautimiisjoukolle tiimmauruskean värin. Tärn- 

 möistä l'apautumiseu kautta sjTitynyttä ainetta onkin se 

 nmltapäällys, joka vaipan tapaisena peittää kuinmun kallio- 

 ningon, ottamatta liikuim sen ylimmäistä lakea. 



Kiiteu yllämainitusta voipi liuomata, täytyy siis täy- 

 dellä sy^^llä otaksua, etta liionto itse etäpäässä ja suurim- 

 maksi osaksi on ollut vaikuttavaisena kumniim saattamisessa 

 nylcyiseen muotoonsa. Ainoa seikka, joka saattaisi antaa 

 jotakiu penistetta kausan taniissa löytyville kertomiiksilley 

 joiden nojassa voi pitää Inonnollisena asiana, etta ihinineu- 

 kin kiimmiilla harjoitettujen pakanallisten ja ki-istillisten me- 

 uojen kautta olisi ollut osallisena sen asken kerrotussa muo- 

 dostamistyössä, on kummun myöskin etelärinteinen tasoitus 

 sekä ylipäänsä sen Pyhäj arven puolisten rinteiden liiljakkai- 

 neu ja hienotasainen kallistuminen ympäröitsevää tasannetta 

 kohden. Jos nimittäin kolitakin voidaan pitää kummun koil- 

 lis-, kaakkois- ja läutispuolisia riunetasoituksia jääajan vai- 

 kuttamina. tulee kuitenkin tuo asken mainittu eteläpuolineu 

 rinnetasoitus yaikeaksi selittää, ellei saa otaksua, etta joku 

 muu voima kuin luonnou, on ollut valkuttamassa saadaksensa 

 täta usein mainittua kaartiontapaista rinnetasoltusta ulottu- 

 maan edemmäksi etelää koliden. Samaten voisi mainita, etta, 

 mitä erittäin koskee tässä huomautettujen muiden rinteiden 

 pintatasoituksia, ne näyttävät olevan liian liuolelliset voi- 

 daksensa olla yksinomaisesti luonnou aikaansaamia. Puo- 

 lestani olisin siis taipuvaiuen pitämään Juuttuiiu mäkeä ja 

 sen nykyistä muotoa luonnou ja ihmisen yhdistettyjen vai- 

 kutusten tekona". K. Hj. Gylling. 



Kummun muodostumisessa oli siis kertomuksen mukaan 

 muukiu voima, kuin luonnou, ollut valkuttamassa. Jos tässä 



