Kangasala ja Pälkäne. 83 



suuruus lienee syjTiä, sillä kirkou olemista muinoin tässä k}^- 

 lässä tämä nimi ei tarkoittanut, vaikka kyllä papinkin ker- 

 rottiin ennen asimeen Hykönsalolla, „joka kylä tuli ensinnä 

 asutetuksi, kun saloilla (s. o. Salonkulmassa) riivettiin asu- 

 maan". 



Tähän myös muistoon pantakoon, että usein mainitun 

 Allenius'en kertomuksen mukaan löytyi jostakin „Sarsan syr- 

 jässä" nuijasodassa 1597 kaatimeiden hautoja. En saanüt 

 selville missä ne o vat. 



VI. Pälkäne ynnä Salialaliden kappeli. 



A. Pakanunden aika. 



Kiviaika. 



JPälkäne. 



Taltta^ kvartsiittiliuskaa, (kappale) löydetty Kämmin 

 talon maalla Mälkkilän kylässä ukkosen halkaisemassa män- 

 nyssä, (jonkatäliden se päätettiin muka ukkosen tuomaksi 

 ilmasta); myynyt itsell. Kustaa Hast. 



Onsitaltta, kvartsittiliuskaa ; poik. leik. pitkän soikea 

 (kuv. 81); löytänyt sannassa Kostian joen ylisellä suulla Joen- 

 suun torpparin poika Kaarle Kustaa Heikinpoika Salminen, 

 joka sen myös mjâ. 



VasaraJcirveen teräpuoli, dioriittia, haljenmit varsireiän 

 kohdalta, löydetty Kiruun kylän maaUa; myynyt nikkari 

 Konstantin Nikander. 



Taltta, pienimuruista dioriittia; löydetty Vainion niituUa 

 Myttäälän kartanon maalla; myi Tuoniolan lampuodin vaimo 

 Eeva Matintytär; muotoa vrt. Suom. s. as.-al. kuv. 17. 



Vasarakirveen varsipuoli, dioriittia; löysi pientaretta 

 kuokkiessaan Maision pellolla Myttäälän puuställin maalla 

 torppari Kustaa Heikinpoika Marttila. 



