94 Pälkäne. 



tietOj etta v. 1700 oli kirkonkaluja 78 numeroa, mutta ison 

 villan jälkeen ainoastaan 34, jossa luvussa on muiitamia rau- 

 han tnltua ostettuja esineitä. 



Yliteydessä kirkon ryöstämisen kanssa, muistuu tietysti 

 mieleen Kostian virran tappeln, joka nudemman ajan muis- 

 toista Pälkäneellä luonnollisesti astuu ensimmäiseen sijaan. 

 Mikä Nokia oli sotamuistojen liistoriassa Pirkkalalle on Kos- 

 tia Pälkäneellä. Tapaukset niiden rannoilla olivat myös ylitä 

 turmiolliset kansallemme ja haihtumatta ne övat juurtuneet 

 sen mieleen. Samoin yhä löydetyt sotakalut ja ilimisten 

 luut muistuttavat uudelleen Kostiankin tappelnsta. — Niin- 

 kuin on tunnettu, kärsivät suomalaiset snuren tappion täällä 

 lokakuun 6 p. 1713. — Vallit Kostian virran kirkon puoli- 

 sella rannalla, jossa meikäläiset olivat variisteilla, övat vielä 

 suureksi osaksi säilyneet ja näkyväiset. Ne olivat kaliden- 

 kertaiset pitkin rantaa. Niiden mannermaan puolella näkyy 

 vielä haudantapaisia syvennyksiä. Vastainen ranta, josta 

 venäläiset yrittivät ylitse tulla, joka ei kuitenkaan onnistu- 

 nut, on maantien ja Mallas veden välillä matalaa suomaata, 

 mutta Pälkäneen vetta kohden korkeavuorinen. — Lautta *), 

 jolla. venäläiset tulivat yli Mallasveden, oli tehty Harhalan 

 ja Äimälän kylien liuoneista. He astuivat maalle Koivunie- 

 men kärjellä Mälkkilän kj^län mäellä olevan tuulimyllyn koh- 

 dalla. Eras suomalainen rakuuna sanotaan ensin liuoman- 

 neen viliollisten liankkeen siitä etta hevosensa ei tahtonut 

 juoda, kun sitä juotti, vaan korskui. Vastaauottamaan eh- 

 dittiin siis tulla viliollisia Koivuniemelle, jossa kovin ottelu 

 tässä tappelussa syntyi. Paljou tästä rannasta ja likeisistä 

 vainioista löydetään vieläkin granatia, nuijia, kuulia, luotia 



*) (Sen osista kerrottiin ladon telidyksi, joka vielä joku vuosi- 

 kymmen sitten oli pystyssä Marttilassa 1. Pyörtässä; sen seinät olivat 

 täynnä kuulien läpiä). 



