142 



af wederböraude, inga monumenta, ducumenta, manuscripter, 

 eller annat dylikt wara tilflnnandes. 



Pedersöre Probsteri. 



Ifrån Ny Carlel)y, Lappo och Wörå Församlingar haf- 

 wa wederbörande skrifteligen berättat, at i kyrckiorne der 

 stades finnes ingen ting, som liknar något ulu-gammalt. I 

 anseende till Pedersöre Moderkyrckia torde följande kunna 

 omröras, såsom : At den största klåckan, som i anseende till 

 lind cell wigt lärer i Osterbotn wara den förnämste, är gu- 

 ten i Åbo, Alir 1488, och igenom Oxhamnen, nu warande 

 Jacobstads Muhlbete, med Fartyg uphifmtad, samt med båt 

 upförd genom Nynääs wijken, som mi är, och länge sedan 

 warit fasta landet. Om den medlersta klåckan har man den 

 sägen, at han en gång skulle bort föras till Ny Carleby 

 (:tör hända som flera andra sådane i Konung Gustaf den 

 Förstas tid, at betala Riksens gäld med:) men då hafwa 

 8 stycken förespända hästar intet fått henne längre, än ett 

 litet stycke ifrån klåckstapeln, då de närwarande spändt en 

 tämjungs fåhla för sieden som änteiigen dragit henne till ba- 

 kas och kommit således at blifwa wid kyrckian. 



Åhr 1714. efter det olyckeliga slaget i Storkyrö, an- 

 kom ett partie Eyssar hijt til Pedersöre och sedan de plund- 

 rat kjTckian, bröto de sig in i klåckstapeln, och begynte at 

 afhugga oket på den största klåckan, till at sålunda fälla 

 henne neder, och jämte de öfriga bortföra, men i det sam- 

 ma kom en hastig häpenhet öfwer dem af ett faseligit dön, 

 förorsakadt deraf, at jorden på kyrkiogården, wid södra hör- 

 net af Choret, nedan för hörne stenen, remnade mer än 3 

 qwarters bredd, och tämmeligit diup. 



Ännu 1731. då jag hijt-kom, såg man teken till samma 



