end deres Omgivelse, have et grovtkornet Indhold, en middelstor grovtkornet Ejerne, men 

 intet tjdeligt Kjernelegeme. Idet deres Mængde tiltager, taber Grundsubstantsen samtidigt 

 sin traadede Bygning og bliver mere ensformig. I Cementkimens tredie Udviklingsstadium 

 foregaaer Traadbruskens Forbening kort efter Bruskcellernes Optræden ; der skeer Afleiring 

 af Kalkmasse i Intercellularsubstantsen, hvor\ed Bruskcellerne efterhaanden sammenpresses 

 og blive mindre og tilsidst fonandles til Benlegemer. Denne Forandring \\l jeg her ikke 

 videre opholde mig ved, da den ikke vil bUve Gjenstand for Undersøgelse i den folgende 

 Del af Afhandlingen. Derimod skal jeg endnu gjore opmærksom paa, at Dannelsen af Marv- 

 kanalerne allerede begj-nder i Primordialkimen. saasnart Bruskcellerne vise sig eller maaskee 

 noget sildigere, idet Massen i den paagjældende Strækning henflyder, hvilket sandsynligvis 

 skeer i Retningen af Karrenes Forlob. 



I den nævnte Afhandling antydede jeg allerede, at man muligen turde antage, at 

 ogsaa Bruskens Dannelse i Benene foregik paa en tilsvarende Maade, og jeg kan nu fuld- 

 stændigt bekræfte dette for en sygelig Bruskdannelses Vedkommende, nemlig for det af 

 Joh. Mfdier forst saaledes kaldte Enrhondroma eller Brusksvulslen. 



Uden .nt \ille indlade mig paa en noiere anatomisk Beskrivelse af Enchondromets 

 forslgellige Former skal jeg her kun i Almindelighed bemærke, at Enchondromet saavel 

 forekommer paa og i Nærheden af Ben og Periosteum, hvor altsaa dets Oprmdelse synes 

 lettere forklarlis. som ogsaa fjernt fra s.Tadanne Steder, saaledes navnlig i og nær Parotis, 

 Testes. Manimæ og liere andre Legemsdele. Da det væsenligt overalt bestaaer af den 

 samme hyaline, ensformige eller traadede Bnisk med de for Brusken characteristiske Brusk- 

 celler, laae det nær at antage en og samme Dannelsesmaade for alle Enchondromer, og 

 man troede al have fundet deres Udgangspunkt i det rigtignok overalt i Legemet tilstede- 

 værende Bindevæv og de forud for samme gaaende Bindevævslegemer. .Men her maatte 

 Spnrgsmaalet paany blive, hvorfra disse atter tage deres Oprindelse, og hvorfor de netop 

 uddanne sig til Bruskceller, navnlig paa Steder, hvor ingen Brusk eller Ben Ondes i 

 Nærheden. .Man er i den seneste Tid overhovedet gaael altfor \idl i at tillægge disse 

 Bindevæ\slegemer en Rolle ved Dannelsen af et meget stort .\ntal af Legemets Væv og 

 Nædsker. en Belydninsr. som de efter min Mening ikke fortjene, og som bor indskrænkes 

 til Frembringelsen af det egenlige Bindevæv og de dermed umiddelbart beslægtede Dannelser. 

 Dermed være del imidlertid ikke sagl, al jeg formaaer al efter\ise, hvorfra en differentiel 

 Celle lager sit Udspring; thi endskjondt jeg gjerne vil underskrive Sætningen Omnis cellula 

 6 cellula ligesom Omne o\'um ex ovo. maa man dog for Dannelsen af den fßrste Celle 

 antage en Generatio æquivoca eller spontanea i dette Begrebs ikke aldeles absolute Betyd- 

 ning; og naar nosrle Iagttagere paastaae, at el \x\ med en bestemt anatomisk og physio- 

 logisk Charakter kan omdannes til et andel physiologisk eller pathologisk Væv med heterolog 

 Charakter, da beroer en saadan Hypothese kun paa en urigtig Tydning af en mnligen 



