forresten rigtig Iagttagelse. Naar jeg derfor i det Fnlgendc skal vise, at der i Eneliondromct 

 forud for den egenlige Bruskdanuelse gaaer en Primordialtilstand ligesom i Cementet, kan 

 jeg om den sammesteds optrædende Celles forste Dannelse kun udsige, at den opstaaer i 

 den (lydende Ernæringsvædske, uden at jeg kan eftervise nogen anden Celle, hvorfra den 

 kan have taget sit Udspring, og det Samme gjælder om den senere opstaaende Bruskeelle. 



Enchondromet er som bekjendt snart saa haardt, at det neppe kan gjennemskjæres med 

 Kniven, snait saa blodt, at det næsten henflyder. Overgange mellem begge Former kunne 

 findes i samme Svulst. Det danner enten en sammenhængende afrundet Svulst eller er 

 samlet i et Conglomérat af smaa runde Masser, der mere eller mindre ere adskilte ved Bin- 

 devæv, medens en stærkere Bindevævskapsel kan danne et fælleds Overtræk for dem alle. 

 Paa Gjennemsnit af Svulsten seer man, at Massen er spættet, hvid eller graa, paa enkelte 

 Steder noget rødlig, alt eftersom Bindevævet eller Brusken har mest Overhaand. Den ud- 

 vendige knudrede Form kan strække sig temmelig langt ind i Svulste», men i dens Midte 

 smelte Knuderne sædvanligt sammen til en sammenhængende fastere Masse, og de enkelte 

 Knuders Begrændsning udslettes. Samtidigt findes gjerne et hvidt Skelet, som udstraaler 

 træformigt fra Svulstens Midte og omfatter den graa Bruskmasse i Masker af meget for- 

 skjellig Størrelse. Denne Masse frembyder de forskjellige Brnskarters Udseende og Haardhed, 

 men den kan være saa blod som Gelee eller i Svulstens Peripherie være ganske flydende. 

 Saadan flydende Brusk maa ikke forvexles med den flydende Masse, der kan forekomme paa 

 andre Steder i Svidsten, og som indeholdes i begrændsede. runde eller uregelmæssige Cyster, 

 hvis Vægge ere glatte eller besatte med smaa uregelmæssige Bruskknolde. Det er saadanne 

 Cyster, der i Forening med Svulstens almindelige Elasticitet give Anledning til Fluctuation 

 og kunne gjøre Diagnosen vanskelig. 



Til Studiet af Bruskdahnelsen maa man helst vælge Svulster, hvis Peripherie dannes 

 af en blød, henflydende Masse. Saadanne Svulster f. Ex. fra Egnen om Parotis kunne have 

 Størrelsen af et Honseæg; de ere paa Overfladen blode. gelatinöse, rodhge og klaseforraige 

 eller knoprede lig et gjennemsigtigt rødt Hindbær; de enkelte Druer kunne have Størrelsen 

 af en lille Nod og sammensættes atter af mindre som et Hampefro eller Hirsekorn. Denne 

 kornede Bygning kan fortsætte sig til en Dybde af 1—2 Linier, idet den rndlige Farve 

 temmelig pludseligt taber sig i den indenfor liggende hvidgraa eller graagule, fastere, ela- 

 stiske Siüjstants. Paa Grund af de yderste blode henflydende Lag lader den omgivende paa 

 Kar rige Bindevævskapsel sig med Lethed afskrælle fra Svulsten; ogsaa dens Indside bærer 

 Indtrykket af Svulstens knoprede Overflade og er areolær. 



Denne yderste henflydende Masse er Primordialbrnsk. Til at undersøge den maa 

 man i det hele altid betjene sig af friske Præparater; ved at opbevares taber Bygningen 

 sig. Primordialbrusken bestaaer helt igjennem af Celler (T;ib. I. Fig. II af temmelig forskjellig 

 Størrelse; de ere runde, klare, blege, næsten aldeles blottede for Molekuler. Deres Kjerne 



