er rund eller oval, sjeldnere langagtig eller haivmaaneformig, finikornet, uden større Mo- 

 lekuler, noget mørkere end Cellen og temmelig stor i Forhold til den. To Kjerner sees 

 kun meget sjelden i samme Celle. Kjernelegemet savnes oftest, eller der findes eet eller 

 to punktförmige. Cellerne svømme enten isoleret omkring, eller man træfler især smaa 

 Celler sammentrængte i større Grupper (Fig. 2), saa at man ved første Øiekast kun bliver 

 de noget morkere Kjerner var. Frie Kjerner kunne forekomme (Fig. 3). I Tandens Pri- 

 mordialbrusk ere disse Celler ganske af samme BeskaÜenhed, kun synes de i det hele at 

 være noget mindre*). 



Den første Forvandling, som Primordialbruskens Celler undergaae, og som man al- 

 lerede kan træffe Spor til i den flydende Masse, bestaaer deri. at hele Cellen bliver lang- 

 agtig oval, dernæst vinklet, og at derpaa den ene eller begge Kuiier udtrækkes i een elier 

 sjelden (lere brede Spidser (Fig. i |. Hos alle Celler mærkes denne Tilbnieiiglied til at forlæn- 

 ges. Det er hele Cellen i Forening med dens Indhold , der saaledes forlænges haleformigt. 

 Kjernen holder sig forelobigt nforandrct og forbliver liggende i den kolbeformige Del , naar 

 der kun lindes een Forlængelse. Heller ikke bemærkes endnu nogen Fnraudring i Cellens 

 klare indhold, der er del samme som i den runde Celle. 



Cellernes Tilboieliglied til at forlænges og til at udsende spidse Forlængelser til- 

 tager, og der fremkommer derved en stor .Mangfoldighed af Former, saaledes som man 

 kan see af Fig. 5. Kjernen er stor, sjeldnere rund, oftest oval, og antagende en Længde- 

 retning, skarpt begrændsel, noget mørkere og ensformigere end selve Cellen. To eller tre 

 Kjerner fremtræde nu meget hyppigt, saavel i runde som i vinklede Celler: man trælTer bis- 

 cuilformige Kjerner eller lo Kjerner, der ligge jevnsides, som om en Kjerne nylig var delt. 

 Medens Kjernelegemet liun sjelden er synligt i de runde Celler, fremtræder det nu med 

 større Bestemthed, viser sig punklformigt eller blæreformigl, i Anlal fra 1—3. Denne For- 

 andring af de runde Celler til vinklede op tilspidsede Legemer slemmer ganske med For- 

 holdel i Tandcemenlels Primordialhrusk; dog erc l'orla-ngelsernc fra hver enkelt Celle paa 

 sidstnævnte Sted i del hele talrigere"). 



Eflerhaanden bliver nu hele Cellen udtrukken til el skyttelformigt Legeme (Fig. 6 

 og 7), og der fremtræder ganske de samme I-'ormer som iTandcementet"*!. Forlængelserne 

 Mivp mere tilspidsede, lo eller (lere Celler smelte sammen efter Længden, og eflerhaanden 

 som Cellemembranen trækkes i Længden og fors\inder, dannes en Traad, hvorpaa Kjernernc 

 sees liggende i Rader, i Begyndelsen af samme Størrelse som i den oprindelige Celle, men 

 eflerhaanden aflagende i Brede, saa al de lilsidst smelte sammen med Traaden og kun som 

 Spor efterlade nogle mørke Moleknler. Frie Kjerner sees nu kun sjelden. De skyttelfor- 

 mige Legemer ere snart leirede parallelt efter Længden, snart uden bestemt Orden. Man 



■; 1. r.. Tab. 23. Fig. 9. "> I. c, Tab. 2.Î, Fig. 10. "■) I. c, Tnli. Ï.1, Fig. II ne 12. 



