jVfgang afTraade og det skinnende Udseende, der charakteriserer Bruskcellen, og som skyldes 

 Kjernen. Desuden findes de kun, hvor Traaddanuelsen er begyndt, i noget fastere Partier 

 af Svulsten; men tidligere Iagttagere have ikke skjelnet mellem disse to Arter af Celler. 



Det er ikke ganske let at faae Øie paa Bruskcellerne i denne tidligste Form, skjondt 

 de forresten temmelig let lade sig isolere. ^lan niaa vælge Partier, hvor den gelatinöse, rød- 

 lige, halvgjennemsiglige Substants netop begynder at bhve fastere ved Dannelsen af Traade. 

 Paa saadanne Steder, livad enten de findes i Svulstens Peripherie eller i isolerede Pletfer i 

 dens Indre, ere de ofte saa talrige, at de ligesom ligge i Grupper eller Klaser uden mellem- 

 værende Interceliularsubstants; i det mindste er den ikke fast, men ilydemic. Senere skjules 

 de ofte af den morke Traadmasse, ere maaskee forholdsvis la-rre i Antal og undergaae ad- 

 skillige Forandringer. Ikke sjelden seer man dem indkapslede i hverandre som Folge af en 

 fortsat Deling af Kjernerne. I Cellens peripheriske Dele kan der danne sig en lagvis Allci- 

 ring, saa al der bliver et torat gjennemsigtigt Uum mellem denne Skal og Kjernen. Den kor- 

 nede .Masse, som danner Celleindholdet, er fremdeles ikke altid skarpt begrændset; under- 

 tiden kan den tabe sig umærkeligt udad, undertiden sammensmelte med hosliggende Cellers 

 og danne en tilsyneladende (eller virkeligt Interceliularsubstants, hvori Kjernerne blive lig- 

 gende og, saaledes som jeg paa el andet Sted har antydet*), let kunne antages for at være 

 Bruskcellen i deus Helhed, idel nemlig det store Kjernelegeme feilagligl antages for Kjernen. 



Uvergangcn fra den primordi:de ïr.iaddannelse til Brusk skeer temmelig brat, og 

 man kan under Mikroskopet med riiiLT Mellemrum truiïe de primordiale skyttelforniige Le- 

 gemer og derpaa store klare Bruskceller h\ ilende i et Iraadet Grundlag, men hvori mau dog 

 endnu kan skimle hine Legemers Kjcrncdanuelse. Det er saadanne Præparater, der have 

 forledet flere lagltagere lil at antage, al Bruskcellerne havde deres Oprindelse fra eller vare 

 en Omdanaelsc af skyltelformige Legemer. 



Traaddannelsens Skjæbne er forskjellig. I nogle Tilfælde svinder den ganske, og 

 man seer liruskcellernc hvile i en ensformig, hyalin Grundsubstanls. I andre Tilfælde holder 

 Traaddannelsen sig ikke blot uforandret, men liltager endog i Styrke. Naar Massen er hvid- 

 graa og har £lasticilcl og tiaardhed som ßrusk, er Grundsubslantsen snart ensformig uden 

 traadet Bygning, saaledes som man finder den i sædvanlig hyalin Brusk, snart er Bygningen 

 helt igjennem stribet eller traadet (Fig. II). De meget fine lineare Traadu ere samlede i 

 lykke Bundter og lade sig meget vanskeligt sondre; Bundterne forlobe i lige Linie eller let 

 bugtede, udstraale ikke fra nogel enkelt Punkt, men ligge uregelmæssigt uden Orden, kryd^ 

 sende hverandre i flere Lag, hvorved de ligesom danne kantede Masker, der blive mindre, 

 jo stærkere Traaddannelsen er ud\iklet i de rent hvide faste Partier. I de traadede Parlier 

 cre Bruskcellcrue meget ulige fordelle; paa nogle Steder ere de temmelig talrige og kunne 



'I I. c, Pag. 822, Aiim. 



