endog ligge i Grupper, paa andre Steder savnes de næsten ganske. Selv førend Bruskcel- 

 lerne komme i Focus, kan man forud angive deres Tilstedeværelse ved de eiendommelige 

 klare Pletter, der sees i det øvrige taagede Felt; naar de ere traadte i Focus, reflektere de 

 Lyset meget stærkt. Imidlertid vise Hruskcellerne sig her noget anderledes end i deres op- 

 rindelige Form saaledes som afbildet Fig. 10. Bruskcellernes store runde eller ovale, under- 

 tiden biscuitformige Kjerner fremtræde snarere som Plader end som Blærer (Fig. 12); de 

 ere klare og bryde Lyset stærkt, hvilket navnlig er Tilfældet med ældre Masser fremfor yngre. 

 Hvis de ellers endnu ere omgivne af en Cellemembran, da ligger denne altid tæt omkring 

 Kjernen; Kjernen begrændses af en tynd, stærkt skinnende Ring eller Area, der kaster en 

 Skygge til den ene Side ; hvis dette ikke er Kjernens egen Contour, maa det være den for- 

 tykkede Cellemembran eller denne i Forening med et muligt klart Indhold; men jeg er langt 

 mere tilbøielig til at antage, at Cellemembranen og Indholdet ere sammensmeltede med den 

 omgivende Substants, og at Contouren alene tilhører Kjernen. To eller tiere Kjerner kunne 

 have en fælleds Omgivelse ; Kjernelegemet er stort, blæreformigt, undertiden dobbelt. Under- 

 tiden træffer man indsluttede Fidtdraaber. I denne Tilstand forandres Bruskcellerne (eller 

 Bruskkjernerne, hvilket Navn de nu rettere fortjene) ikke ved Indvirkning af Eddikesyre. 



Karrene ere talrige, bedækkede som sædvanligt med langagtige Kjerner; de forgrene 

 sig træformigt og i Masker; undertiden ere de store og udvidede og indeholde Blodcoagula. 



Marvkanalernes Dannelse har jeg ikke kunnet forfølge saalangt tilbage som i Ce- 

 mentet, hvor Sporene allerede lade sig eftervise i Primordialkimen, saasnart Bruskcellerne 

 optræde*). I Enchondromet seer man den første klare Antydning til Anlæg af Marvkanaler 

 i de kredsformige Leiringer og Krydsninger, som forekomme i Traaddannelsen. Noget 

 senere trælfer man korte Gange , der paa Gjennemsnit vise sig som gule Punkter og ere 

 fyldte med smaa Fidtdraaber og smaa aflange eller kantede Kjerner, der ere forskjellige fra 

 de skyttelformige Legemers. De tilhøre de senere Marvkanaler og ere ikke nogen adenoid 

 Dannelse, saaledes som nogle Iagttagere have antaget. Forøvrigt kan der midt i de Knolde, 

 hvori Svulsterne ere delte, forekomme smaa Fidtpartier, bestaaende af sædvanlige Fidtceller. 

 Derimod tilhøre de Samlinger af Koruceller og Kornhobe, som man oftere trælfer i Enchon- 

 dromet, og som endog kunne give Stedet et mørkegraat Udseende, ikke Marvkanaldannelser, 

 men beroe sandsynligvis paa en EmoUition. Korncellerne ere smaa, alle omtrent af saumie 

 Størrelse, med selvstændig omgivende Membran, og, sora det synes, i nogle med særegen 

 Kjerne; de synes ikke at være Omdannelser af Bruskcellerne. I de begrændsede og med 

 glatte Vægge forsynede Hulheder, der undertiden forekomme i Enchondromet og kunne 

 naae Størrelsen af en Nød eller Valnød, indeholdes gjerue en slimet Vædske, hvori man 

 enten aldeles ingen faste Legemer finder, eller kun sparsomme blege og grovtkurnedo 



') 1. c, Pag. 824, Tab. 23, Fig. 13 a, 15 c. 



Vidcnsk. Sclsk, Shr., 5 Hække, nnlurvidcn?li. o^ motiieni. ATd, 7 B, 



