10 



Kornhobe. Ogsaa disse Hulheder beroe sandsynh'gvis paa en EmoUilion og have Intet med 

 den egenlige Forbruskning at gere. 



Til at undersoge Bruskens Forbening egner Encliondromet sig mindre vel paa Grund 

 af den uregelmæssige Maade, hvorpaa Forbeningen oftest gaaer for sig, og jeg kan derfor 

 ikke her eftervise Analogien med Forbeningen af Tandcementets Brusk. Run skal jeg be- 

 mærke, at de talrige Bruskceller i Enchondromets haardeste Partier, hvilke man maa antage 

 at nærme sig en Forbening, hyppigt ere uformelige og ligesom sammenskrumpede, lig de 

 Bruskceller i Cementet, som ere ilærd med at forbenes'). Til at forfolge Forbeningen 

 udenfor de normale Tilstande egner Callusdannelsen og flere andre Nydannelser, der udgaae 

 fra normale Ben, sig langt bedre paa Grund af den Regelmæssighed, hvormed Dannelsen 

 gaaer for sig fra Benliinden. Men efterat jeg har eflerviist Overensstemmelsen mellem 

 Cementets og Enchondromets Forbruskning, ligger det nær at antage, at der ogsaa ved de 

 nysnævnte Dannelser gaaer eii Primordialbrusk forud for Traadbrusken og forud for den ende- 

 lige Forbening: hvorvidt den samme Lov gjor sig gjældende ved den normale Bendannelse 

 overhovedet, vilde det vistnok lonne sig at undersoge; meget vilde her beroe paa det 

 iykkelise Valg af Objectet. Jeg vover imidlertid ikke endnu at udtale mig videre herom, 

 fordi jeg ikke anseer .\ntallel af mine Iagttagelser for tilstrækkeligt stort. En enkelt Iagt- 

 tagelse vil jeg anfore paa Urund af Liglieden med Enthondromet. Der forekommer hos 

 Bom og Voxne paa det yderste Led af Tommeltaaen en eiendommeiig, ikke altid smerte- 

 fuld Exostose af pyramidalsk Form og saa stor som en Ært eller en lille Nod, der ofte i 

 hm Grad hindrer Gangen : under sin Væxt kommer den frem under Neglen, som den lofter 

 iNeirel og boier tilbage. Jeg Iroer, at Dupuytren*') er den, der forst omtaler at have bort- 

 laget en eaadan Svulst, men han beskriver ikke dens Bygning. Svulsten udgaaer fra Ben- 

 hinden og er i sit Indre poros, men skjor og liaard; Benmassen indeholder tydelige Ben- 

 legemer, men udad mellem Benhinden og Benet er .Massen blödere, libro-carlilaginos. 

 Denne sidstnævnte .Masse har i sine forskjellipe Idviklingslrin fuldstændig Lighed med En- 

 chondromet; Itruskcellerne iKjerncrue) ere slurre, Traaddaunelsen og dens sig krydsende 

 Bundter ere af samme Beskaffenhed (Fig. I3|. 



î^kjondl jeg. soaledes som det strax i Begyndelsen af nærværende .Vfliandlin^' ef «an- 

 fort, ikke har havl til Hensigt at give nogen anatomisk Beskrivelse af Encliondromet, men 

 kun har benyttet denne Svul.*t for at etlervise Bruskf-ns forste Dannelse og Idvikiing, kan 

 jeg dog til Slutningen ikke undlade at gjore opmærksom paa, at mange af de saavel anato- 

 miske som mikroskopiske Former, der give Encliondromet el saa afvexlende tdseeude, beroe 



•) I. c. Tab. 23. Tig. li a, b. c. 



'■) ÜO(>u>trrii, leçons orales d* clinique chlrnigicaj. , Paris 1830, 2 cdiL. 2, Pac. 110. Paget, lectures 

 on »urçical paiholocj. London ISi3. 2. Pag 238. AéUton. élémens de patbolocie chirureicale* Paris 

 1809, S. 2. Pae. 973. - . 



