47 



Det østligste lîrud paaFaxe-Bakke, den saakaldte ■>lîaiiiiekiilt!», er i det Foregaaende 

 kun løselig nævnt, da de der gjorte Iagttagelser, paa Grund af den store Afstand fra de 

 øvrige Gruber, endnu ikke synes at kunne afgive noget nyt Bidrag til Forstaaelsen af de fra 

 de andre Gruber kjendte Forhold. I den sydligste Deel (Fig. 20) træffes en mægtig Udvikling 

 af ældre Koralkalk uden heldende Lag og saagodtsom alene opbygget af Caryophyllia. Dertil 

 slutter sig et lidt heldende Lag af Bryozokalk, der i den sydlige Deel har en løsere, i den 

 midterste Deel (Fig. 19) en taktere Te.\tur. Paa det sidste Sted træffes endvidere stærkt 

 heldende Lag af yngre Koralkalk, der med aftagende Faldvinkler (s. Pag. 44) lægger sig ud 

 over Bryozokalken, under aldeles lignende Forhold, som ere iagttagne i de vesthgere Gruber. 

 I det nordostlige Parti (Fig. 18) findes et Par mindre Isolerede Partier af Bryozokalk, om- 

 givne af Koralkalk, af hvilke det ene indeholdt Flint, dog mere i Form af Nyrer end som 

 et egentligt Lag, i hvilken Form det fandtes i Sydvæggen af Toftekulen. Derimod har det 

 ikke været mig muligt ret at oversee Forbindelsen mellem de forskjellige Varieteter i hele 

 den nordvestlige Deel af denne Grube, hvor der synes at være temmelig forvirrede Leirings- 

 forhold imellem de forskjellige Varieteter, der tilmed nu i flere Aar have været saagodlsom 

 utilgængelige i de derværende næsten lodrette Vægge. Det maa derfor være forbeholdt 

 fremtidige Undersøgelser at bringe Klarhed 1 disse Forhold; en paalænkt større Gjennemskæ- 

 ring i den sydlige Deel af Baunekulen vil det i alt Fald for dette Parties Vedkommende kunne 

 have endeel Interesse at forfølge. 



Efterat jeg nu i dette Afsnit har søgt at udlede Faxekalkens Dannelse af Kalksteen- 

 Varieteternes Eiendommeligheder, Udbredelse og Leiring, slaaer der endnu tilbage at forsøge 

 en Sammenligning med Nutidens Koraldannelser, for at see, om man ikke der kan finde 

 Overeensstemmelser, navnlig i Henseende til Maaden, hvorpaa, og Betingelserne, hvorunder 

 begge ere opstaaede. Om der endog er Meget ved Korallernes Væxt, som langtfra endnu 

 kan siges at være opklaret, er der dog ved de omfattende og grundige Undersøgelser, der i 

 dette Aarhiindrede ere anstillede af Beechey, Ehrenberg, Darwin og Dana indvundet adskil- 

 lige Hovedresultater, hvori de alle stemme overeens, nemlig: 



1) at de egentlige revdannende Koraller ikke forekomme i større Masser i Have, hvor 

 Vandets Varmegrad er under 20° C; 



2) at de under disse Forhuld ikke træffes paa Dybder, der meget overstige 120 Fod; 



3) at det kraftigste Koralliv foregaaer under Ebbelinien fortrinsviis der, hvor Havet er 

 meest bevæget, altsaa paa Revets Yderside, som enten danner lodrette eller stærkt 

 heldende Skrænter, og hertil kunde endnu føies, hvad der i det foreliggende Tilfælde 

 har særlig Interesse, 



at der ved alle Slags Rev (selv ved saadanne, hvor den øvre Rand endnu ikke er naaet 

 op til Vandspeilet), altid findes indenfor Yderrevet et Inderrev, hvori en mindre kraftig 

 udvikle' Koraldannelse fremtræder i Form af ikke sammenhængende Koralbulke. Uer 



