66 



- 



Fald. 



Efter 

 Kompasset. 



retvisende. 



Den nordligste Grube paa Liiniovnsagrene 



Hvedelands Ostva'g 



28° 



3° 



10° 



8° 



25° 



13° 



0° 



8° 



9° 



20° 



N. 



NV. 



V. 20° N. 



• 



V. 

 VNV. 



SV. 



NO. 

 0. 

 SO. 



NiNfV. 

 VNV. 



Do. Vestvæg 



Vi?) 



2| i de sydlige og osllige Partier med mere iso- 

 lerede Lag af Bryozokalk. 

 Toflekulens Svdva^g 



VSV. 



Den sydlige Grube paa Liimovnsagrene 



Prœslekulens vestlige Deel 



V. 



SSV. 



Do. .'^vdlige Deel 





Uituuekulcns nordlige Deel 



NNO. 



Do. midterste Deel 



ONO. 



Do. sydlige Deel 



OSO. 



Om end Faldvinklerne ikke ere meget store, idet de intetsteds overslige en llclilning 

 paa 30°, variere de dog forholdsvils stærkt, eftersom hele det omhandlede Terrain kun har 

 en Længde af 3000 og en Dredde af 1600 Fod, saa at store Diiïerentser i Lagenes Ileld- 

 ninger kun kunne være fremkomne ved pludselige Hævninger. Man seer især, ;it ilel 

 er det midterste Parti af de vestlige Gruber, som stærkest har vær t udsat 

 for Virkningerne af en pludselig Forrykkelse ide oprindelige Leiriugsforhold, 

 min at denne dog ogsaa giver sig tilkjende i alle de nærliggende Gruber, iiict Bryozo- 

 lagene der helde kaabeformigt i forskjellige Retninger, navnlig imod NNO., VNV., V.(?) og 

 VSV. Fra den nordligste Grube paa Liimovnsagrene, hvor Lagene falde 28 — 30° mod NNV., 

 kan Virkningen især tydeligt spores i det sydosllige lljornc af llvedeland (see Profilerne Fig. 

 B 0^ 7), hvor Itryozokalken er hævet op til Overfladen og begrændset paa begge Sider af 

 uforstyrret yngre koralkalk efter en temmelig skarpt betegnet Linie. Den øverste Deel 

 af Kalkstenen, indtil en Dybde af mindst 8—10 Fod, er der uden nogelsom- 

 helst Sammenhæng, idet hele dette Lag er ved Hævningen knust i lutter sparpkantede 

 Brudstykker, der ligesaavelsom den nærmest lilgrændsendc Deel af Ivoralkalken er besat med 

 en Utallighed af eiendommelige Striber, der i en paafaldende Grad have Charakteren af at 

 være frembragte ved, at Delene have skuret mod liverandre. I samme Grad som Stenen, 

 hvori Striberne forekomme, er haardere, har ogsaa de enkelte Furer skarpere Conlurer og 

 en slurrc Politur; i den losere IJrjozokalk cre de derimod svagere og ofte ligesom halvt 

 udviskede. Saalængc Kalkstenen befandt sig heelt under > and og allsaa var aldeles gjennem- 

 trængt dertif, har den sikkert været i Besiddelse af en vis Blodhed, saa al, da de enkelte Dele 



