67 



udsattes for et Tryk fra Siderne, ved under Hævningen at iiiies op mellem fastere Parlier, 

 bleve de forrykkede i deres oprindelige Stilling og derved skurede imod Nabodelene. Del 

 er Bryozoer saavelsom andre smaa Forsteninger, der paa Grund af Skallernes storre Sammen- 

 hæng og lildeels ogsaa større Haardhed have frembragt Striberne i den tilstødende Flade. 



Disse stribede Kalkstene have megen Lighed med de af Kloden og Quenstedt be- 

 skrevne Stylolither, der findes i Muslingkalk, Jura o. fl. a. Formationer, og man har søgt 

 at forklare dem som en Art Krystallisation, eller som et særegent Slags Forsteninger, eller 

 ved at de skulde være frembragte ved del nedflydende ^'ands opløsende Kraft; men under- 

 søger man de nævnte Striber i Faxekalken paa selve Stedet, nødes man til at forkaste alle 

 disse Gisninger. En Krystallisation kan det ikke være, da Striberne ikke staae i nogensom- 

 helst Forbindelse med det Indre af Kalkmassen og tilmed ere aldeles uregelrelte, og om 

 Forsteninger kan der ligesaalidt være Tale, da jeg endog har truffet sønderbrudte Koralstokke, 

 hvor Striberne gik tvers over Korallen. Derimod kunde man snarere see deri en Virkning 

 af kulsyreholdigt Vand, der ved at flyde ned igjennem Spalterne kunde have oplost de løsere 

 Sraaadele og efterladt de haardere urorte. Men overalt, hvor Vandet paa denne Maade har 

 indvirket paa Faxekalken, som f. Ex. i de nedre Dele af en Skorsteen , har Kalkstenen et 

 eiendommeligt porøst, næsten svampagtigt Udseende, uden at der paa Fladerne findes noget 

 Spor til de nævnte Striber. Desuden har jeg paa andre Steder seet en Mængde af dem inde 

 i dcu tætte Kalksteen, uden at de nogetsteds have viist sig paa nærliggende Flader i mere 

 aabne Rum, hvor Vandet dog langt lettere kunde have virket oplosende paa Stenen. Ligesom 

 Liimstenen i Stevns KUnt er meget blødere i fugtig Tilstand, inden den udsættes for Luftens 

 Indvirkning, kan Faxekalken maaskee ogsaa, skjøndt i en noget ringere Grad, have været det, 

 inden den blev hævet. — Efterat jeg var kommen til den Overbeviisning, at det maatte være 

 Skuringsstriber, har jeg seet, at Quenstedt') paa det Bestemteste forkaster alle tidligere 

 fremsatte Forklaringer over Stylolithdannelserne i Muslingkalk, osv., idet han antager, at de 

 kun kunne være frembragte ved et Tryk af den ovenpaa leirede Masse. Stylolithstriberne i 

 Muslingkalken ere altsaa efter hans Mening et Resultat af en Skuring, ligesom i Faxekalken, 

 kun at de ere opstaaede under noget forskjellige Forhold. 



Foruden det ovennævnte Sted illvedelands-Gruben, hvor Striberne helde under N'inkler 

 paa 70° — 45° imod NV., har jeg seet dem i den sydligste Grube paa Liimovnsagrene, hvor 

 Eeldningen var 58° mod SV., og i Nordvæggen afBaunekulen 70—75° mod SV., netop paa 

 Steder, hvor Hævningen har været meget virksom, og hvor Stribernes Stilling altsaa maa an- 

 tages at antyde Retningen, hvori Hævningen er skeet. Dog maa jeg tilfoie, at de ogsaa ere 

 iagttagne paa flere andre Steder, end de her anforte. 



•; Epochen der Natur. 1861. p. 199. 



