69 



luini'd Korulkalk, der liar Iwivl SUrkc dg .SaiiiiiKMiliaiiK nok lil iil iiioilslaai: liHhirkiiiuf-'cii af 

 de mod Klippen tørnende Materialier af lliillesleens-Fornialionens Steen, Gnius, Sand og l.ecr- 

 inasser, som ileels ci'e forte lien over Koralklippens Overlladc, deels afsalte paa den. Kun 

 to Steder trælTes Bryozokalken umiddelbart i Overfladen, nemlig i den sydligste og lavest be- 

 liggende Deel af Banncknlen og paa Liimovnsagrene ; men paa det sidste Sted , der ligger 

 næsten paa Toppen af Bakken, har den deels været beskyttet af de omliggende faste FCoral- 

 masser, deels selv været styrket ved de ikke ubetydelige Flintlag, som forekomme deri. 

 Mulig forekommer den endnu paa et 3die Sted, nemlig i Nordvæggen af Grevskabet Bregent- 

 veds Brud, men der er det noget usikkert, da det seer ud, som om man tidligere har brudt 

 Kalk der. 



Benævnelsen »oprindelig Overflade« maa naturligviiis tages i indskrænket Forstand, 

 da den i Bullestcensformationens Tid bevirkede Forandring maa have været af en saa voldsom 

 Beskaffenhed, at bele Koralklippens øverste Deel maa være bleven aldeles raseret, indtil det 

 løsere Materiale og Alt, hvad der ragede op over Omgivelserne, var bortskaffet, især alle for- 

 grenede Koraller, der endnu ikke vare fæstnede til tæt Koralkalk, og som derfor umuligt 

 kunde modstaae Rullestenenes Afskuring. Denne ved Rullestenene bevirkede Sløifning maa 

 ligeledes de ved Hævningen opskudte Dele af yngre og løsere Koralkalk, der dækkede Bryozo- 

 kalken paa Liimovnsagrene, have været udsatte for, hvorfor den savnes paa dette Sted. 

 Man faaer et godt Begreb om, hvilken Kraft, der udfordredes for at modstaae det i Ridle- 

 steenstiden over Klippen skurende Materiale, naar man betragter Frictionsstribernes Bredde 

 og Dybde saavelsom de Blokke af Koralkalk paa over 16 Cub. Fods Størrelse, som ere forte 

 bort fra deres oprindelige Sted og ligge aldeles indesluttede i Kalkmergelen uden engang at 

 hvile paa selve Kalkklippen. 



Det seer næsten ud, som om hele Koralklippen i dens seneste Periode havde udviklet 

 sig til to noget adskilte Koralpartier ; dog er det ogsaa muligt, at denne Form skyldes noget 

 Hævningen af Partiet paa Liimovnsagrene; men selv om der ikke har været to fuldstændigt 

 afsondrede Koralklipper ved Siden af hinanden, synes der idetmindste at have været en Bugt 

 ind imellem Toftekulens og Krogagrenes Parti, eftersom den heldende Koralkalk i Østva^ggen 

 af Toftekulen falder imod SO., men i Krogagrenes og Præstekulens Vestvæg imod SV. 



Den ved Curverne paaviste Forskjel i Kalkfladens Heldning, idet Klippen kun bar en 

 ringe Skraaning mod N. og O., men falder temmelig stellt mod V. og S., staaer i noie For- 

 bindelse med Udbredelsen af de heldende Lag i den yngre Koralkalk , og hvad der endnu 

 liar større Betydning, er, at Strygningslinien saagodlsom allevegne svarer til 

 Curvernes Retning (s. Tabellen p. 41), saa at vi heri see en Bekræftelse paa, at disse 

 heldende Lag ere dannede udad. I det sydvestlige Pljorne saavelsom langs den sydlige Side 

 af Toftekulens Koralparti synker Overfladen saa stellt ned under de dækkende Jordlag, at 



