i^aar man lader cii constant Slrom al' varmt, \'and vedblivende flyde igjennem en Vandled- 

 ning, saa vil ïemperatnrcn i ethvert Punkt af Ledningen hurtig antage en permanent Til- 

 stand, saafremt N'andet stadigt indtr;cder i Ledningen med samme Temperatur og Ledningen 

 forøvrigt befinder sig under uforandrede Temperatur- og Afkjulingsforhold i hele dens L'd- 

 strækning; thi da vil det Tidspunkt snart komme, da Varmetilgang og Varmeafgang for cthvcrl 

 Punkt af Ledningen vil holde hinanden i Ligevægt. Naar man arbeider med en Ledning, 

 som har et constant Tværsnitsareal, saa bevæger Strommen sig altsaa med en constant Ha- 

 stighed igjennem samme, og da der udslrommer Varme fra alle Punkter efter hele Lednin- 

 gens Længde, saa er det klart, at Temperaturen maa aftage langs ad Ledningen fra lîegyn- 

 delsen til Enden, samt at man let ved Forsøg maa kunne bestemme Størrelsen af den Varme- 

 mængde, som i et vilkaarligt Punkt af Ledningen udstrømmer igjennem en Overflade-Eenhed. 

 Fæste vi nemlig Tanken paa en Vanddeel, som i et vist Øieblik træder ind i Ledningen med 

 en given Varmemængde, saa vil denne Vanddeel i ligestore Tider gjennemlobe ligestore 

 Længder af Ledningen, da Vandstrømmens Flastighed er constant; og naar vi derhos antage, 

 at Temperaturlilstanden for alle Punkter af Ledningen er permanent, saa maa den betragtede 

 Vanddeel ankomme til ethvert Punkt af Ledningen med den Temperatur, som Ledningen har 

 i dette Punkt. Men deraf folger, at den Varmemængde, som udstrommer fra Ledningen 

 imellem tvende vilkaarlige Tværsnit paa samme, nøiagtig er ligestor med den, som Vand- 

 strømmen taber paa sin Vei fra det ene Profil til det andet. Den tabte Varmemængdes Stør- 

 relse maa altsaa kunne bestemmes ved Hjælp af en Række af Metalror, indskruede langs ad 

 Ledningen saaledes , at den Metalbund, hvormed ethvert af disse Rør er forsynet, gaaer 

 saa dybt ned i Ledningen, at hele den nederste Deel af dette Maalerør, hvori man kan fylde 

 Qviksølv, naar Temperaturen ikke er for lioi, eller en let smeltelig Metalcomposition, hvis 

 Temperaturen er for hni for Qviksølv, er heelt omgivet af den varme Vandstrnni; tlii da he- 

 hover man blot at nedsætte et Thermometer i Maaleroret for at bestemme \audets l'ompe- 

 ralur. Naar man paa denne Maade har bestemt Sirommens Varmegrad for et tilstrækkeligt 

 Antal Punkter af Ledningen, vil det være let at construere en Curve, hvis Ordinater frem- 

 stille Strømmens Temperatur for et vilkaarligt Punkt af Ledningen, hvis Afstand Ira Iml- 

 løbet er = x og denne Curve vil da ligefrem angive Temperatiu-eu u sum Fuurlinu af x. 

 Betegne vi denne Function ved/, saa have vi altsaa: 



M =/(.T) (I). 



Men da Vandet strømmer igjennem Ledningen med en constant Hastighed V, saa \il Tiden 



