83 



loBel, saa vil Tompcratiii'on aftage langs ad Ledningen ifojgi! den Lov, som er frcmslillel 

 ved Ligningen (12), saalVeml den l'oissonske ürundlonnel (U} virkelig or correct, men 

 ogsaa kun da. 



Den Forste, der sogte at t'remslille Loven for Alkjnlingeu cIIit lur 'rciiiijcralm'cns Al- 

 lagelse efterliaanden, som Afkjnlingstiden voxer, var den liemmte Newton, der ved Forsøg 

 fandt, at Afkjullngsliastigheden stedse var proportional med Differentsen imellem den nlTijn- 

 lende Vædskes og den omgivende Lufts Varmegrader eller, med andre Urd, al: 



J = -g,(u-e,] (13) 



hvor ^0 er en Constant; ved at integrere denne Ligning findes som bekjendt: 



w-Øo = («o — Ö,)e-^'>' [\h 



der ganske falder sammen med Formlen (I2i, naar vi sætte g^ == m^F. 



En Stadfæstelse af Formlen (12) vilde altsaa være en Stadfæstelse af den bekjendte 

 Newtonske Lov for Varmens Udstromning, og dobbelt interessant vilde det være, hvis det 

 maatte vise sig, at lîirfarlng bekræftede den simple Nevvtouske Lov, da man derved tillige 

 vilde faae en Bekræftelse paa den vigtige Formel (B), der saa ofte anvendes i Praxis , men 

 som aubenbart er urigtig i alle Tilfælde, hvor Newtons Formel er forkastelig. 



Den simple og for Anvendelse særdeles beqvemme Newtonske Lov, er nemlig, som 

 bekjendt, siden Aaret 1818, da Dulong og Petit udforte deres bekjendte Forsog og skrev deres 

 beromte Afhandling over Lovene for \'armens Forplanteise, der vandt Pariser Academiets 

 Priisbelonning, bleven stillet saaledes i Skygge, at man næsten har maattet opgive den 

 heelt, og i det Hoieste tør anvende den i de Tilfælde, hvor Difl'erentstemperaturen er ganske 

 lille og Temperaturen i det Hele kun er lidet variabel; thi kun i dette Tilfælde stemmer den 

 Newtonske Lov nogenlunde med Resultaterne af Dulongs og Petits Forsog. 



Dulong og Petit benyttede, som bekjendt, ved deres Forsog en luiul Kugel af Kobber 

 af 30™ Diameter, som blev nedsænket i et Kar med ^"and, der under hver Række af Forsøg 

 blev holdt paa samme Temperatur. Denne Kobberkugle var saaledes indrettet, at man i dens 

 Centrum igjennem en fremstaaende Rand, der ragede op over Vandet udenom, kunde ned- 

 sænke en stor opvarmet Thermometerkugle af 3 til 6'^" Diameter, hvilken Kugel da efter- 

 haanden afgav sin Varme til den omtalte Kobberkugle og derigjennem til Aandet udenom. 

 Ved at observere den Temperatur, som bemeldte store Thermometer angav, til forskjellige 

 Tider, bestemte Dulong og Petit Afkjnlingshastigheden, og ved saadanne Forsøg fandt de 

 blandt Andet, at naar Narmetabet pr. Minut ved en DilTerentstemperatur imellem det opvar- 

 mede Legeme og det omgivende Medium af 20° var 0,71°, saa var > armotabet ikke, i Over- 

 eensstemmelse med den Newtonske Lov, 



lig 2.0,71 eller l,.l-2°, men drrimnd ],60° ved en DilT.-Temp. af iO° 



ikke lig 3 . 0,71 - 2,13°, — 2,61° — — - 00° 



ir 



