122 



lebshanen lukkes, aftager Temperaturen langsomst i og omkring det Punkt af Ledningen, 

 hvis Temperatur er et Maximum og som svarer til den før omhandlede Temperatur -Para- 

 bels Toppunkt, og hurtigst i de Dele af Ledningen, som ligge Overfladen nærmest. 



I Lebet af nogle Minuter flnde vi Varmetabet i det Indre at være i stærk Tiltagen, 

 hvorimod Varmetabet i det Ydre af Ledningen er i stærk Aftagen ; men efterhaanden nærme 

 begge disse Ilasligheder sig saaledes imod hinanden, al Afkjolingshastigheden, efter en Tids 

 Forliib, kan betragtes, som værende ligestor for alle Punkter af Massen. 



Her have vi altsaa to erfaringsmæssig Bekræftelse paa Rigtigheden af den Fremstil- 

 ling, som jeg i det Foregaaende har udviklet; men specielt skal jeg fremhæve, at, medens 

 vi see Varmetabe! for de Dele af Ledningen, som Ugge nærmest ved Overfladen, at skride 

 frem med Flastigheder, der sli'mme overeens med Dulongs og Petits Forsog. saa folger Varme- 

 tabet i del Indre den modsatte Lov. Fra del Oieblik, da .Vfkjnlningshastigheden er ligestor 

 for alle Punkter af Massen, maa Vannelabet i en Tidseenhed alter, ligesom naar Tempera- 

 turforholdene ere permanente, følge den simple Nen tonske Lov, der er fremstillet i Formlen 

 (31). idet f er constant. Vi bemærke imidlertid, naar vi betragte Værdierne for f, i de tre 

 Talcller, at, skjnndt det er aabenbart, al de forskjellige Dybder give Værdier for f, der be- 

 standig mere og mere nærme sig hinanden, og skjondl Værdierne (or f efter Forløbet af en 

 halv Times Tid i det Hele ikke tillage væsentligt med Afkjolingsliden, saa ere de dog ikke 

 constante, men tva^rtimod meget bestemt, langsomt voxende med T,. Men hened maa del 

 bemærkes, al fra del Oieblik. Aflobsbanen lukkes, til del Oieblik, da Temperaturen i Lednin- 

 gens forskjellige Punkter er kommen i saadan Ligevægt, al Varmelabel kan betragtes som 

 ligestort for alle Punkler af .Massen, vil der medgaae en vi.< Tid r, og del er aitsaa først 

 derefter al Varmetabet kan folge den Newlonske Lov (31). Betegne vi Temperaturen af 

 Vandet i en given Dybde ved Enden af Tiden t med «„' saa kommer det an paa at vise, 

 hvonidt Ligningen 



.r.-^.^i.iogC^-^;;-) .38, 



tilfredsstilles ved Forsøgene for constante Værdier af f. Til den Ende ville vi betragte For- 

 søgsrækken Wil. og dened søge at bestemme r, f og «„' idel \i foreløbig sætte: 



i + r.log (tto'_fl„r= a og) ^gg^ 



T^ = o — f lug (M— 6yi ) 



Forsøgene over Temperaturen i Afstanden 1,26" <<\er Ledningens Axe, der ere angivne 



i den første af de tre anførte flækker, gi>e os da følgende Bcstemmelsesligninger, naar \i 



gaae ud fra T^ = 30: 



30 = c — f . 1 .90376 



39 = a — f . 1 ,92376 



42 = a — f. I.&1S03 



49 = a — {. l,8£rt-63 



