L/o blodo og ved Stnri'L'lse sædviinligviis kun lidcl udmærkede üyrcrunuei', der ere Cijenstaiul 

 for nærværende Undersøgelse, synes at have været Oldtidens Naturforskere ganske nbc- 

 kjendte og formaaede selvfølgeligt eiulnu mindre at tildrage sig Samlernes OpmaTksniiilinl i 

 det 17de og i den forste Halvdeel af det attende Aarlumdrede. Linné kjendte kun en enkelt, 

 nordisk Art (Limax papillosus, Fn. Sv. 17G1) og havde overseet en langt tidligere (1705) af 

 Breyn beskreven, mærkelig Form af denne Gruppe (s. ndf.); samme blev derimod af Gnielin 

 (1789) optaget (efter Dupont) tilligemed nogle andre af Caster, Domme, Forskål og Cavolini 

 beskrevne Arter, saaledes at Antallet af de den Gang bekjendte dog beløb sig til 10. Linnaci- 

 sternes hele lletning var imidlertid meget lidet gunstig l'or Udviklingen af Ivjendskab til disse 

 som til andre skallose MoUusker. De henstode derfor ogsaa som lidet bekjendte og til- 

 deels gaadefulde Former, hvis Antal næsten ikke var blevet foroget, indtil Cuvier's Under- 

 søgelse (1805)') over andre beslægtede nøgne Mollusker (Doris, Tritonia) nu ogsaa henledede 

 Opmærksomheden paa de, som her særligt ere under Omtale, og som den store franske Natur- 

 forsker allerede tidligere (1798) havde generisk udsondret som Aeolidier-). Senere er Antallet af 

 bekjendte Former af disse Dyr blevet meget betydeligt foroget fornemmelig ved de talrige Heise- 

 værker og ved de engelske Zoologers omhyggelige Undersøgelser ved deres Fædrelands Kyster; 

 den Cuvierske Slægt er saaledes nu bleven Typen for en egen, paa Slægtsformer ikke ganske 

 fattig Familie. 



Medens Cuvier vel som en særegen Slægtsform havde sammenstillet flere herhen- 

 hørende Dyr, der tidligere havde været henforte til den omfattende Liunéiske Doris -Shegl, 

 saa vare de dog iøvrigt — uvist hvorfor — kun blevne temmelig stedmoderligt behandlede 

 af ham; han leverede kun en, tilmed tildeels urigtig. Formbeskrivelse, men ingen anatomisk 

 Undersøgelse'''). Heraf synes Blainville at have taget Anledning til iHiel. se. nat. \1\ . ilHI'Jj 

 p. 557) at antage de anatomiske Forhold som stemmende med de hos Doriderne foreluudne. Og 

 dog var — hvad hidtil har været fuldstændigt overseet — det væsenligste Forhold i Aeoli- 

 diernes Bygning, Fordøielseshulens ligesom grenede lieskalfenhed, da allerede forlængst omtalt 



') Mém. sur la Scvllée, l'I':(i|iilie et le Glaucii.*. .Viiii. clii Mus. VI. (ISOô) p. IIU. 



2) Tabl. élém. 17'JS. p. 3SS. 



') Det beroci- paa en FciUayelse eller Jlangel paa selvslændii; Kftcrseeii, iiaar Alder og Hancock (Muno- 



grapli ot llie brit. niulibr. iiinll. part VII (IS.jjI. p. -') synes at tlllæs|;e Cuvier en analomisk l"iidcr- 



sogelse al' disse Dvr. 



