146 



mindre ulige er deres Storrelse paa eet og samme Individ. De meest colossale Papiller 

 forekomme hos Former med et ringere Antal af dem, som hos Phyllodesmium , Tergipes, 

 Galvina; hvorimod de hos saadanne, der have meget talrige Papiller, sædvanligt ere mindre. 

 Ilos næsten alle Former afAeolidier ere Papillerne i de forreste Rækker af mindre Størrelse ; 

 gjennem de derpaa folgende Rækker tiltage de i Størrelse til henimod Midten af Legemet, 

 fra hvilken Egn de atter blive mindre bagad eller næsten uforandrede bevare den s.inime 

 Storrelse. De yderste Papiller i hver Række ere de mindste; indad mod JMidtliuien tiltage 

 de derefter jævnt i Iluide, saaledes at de inderste ere de største -f), naar ikke — som rig- 

 lignok ikke sjeldcnl — den regelma-ssige Progression er forstyrret ved stedfunden Regenera- 

 tion af aflaldno Papiller. Udenfor de yderste Papiller sees ikke sjeldent i selve Rygranden 

 flesnden Anlæg lil nye Pa|)iller-JYl. — Ilos de allerfleste .\eolidier ere Papillerne kegledannedc, 

 lidt inilknebne ved Grunden, ikke sjeldent ere de af gjensidigt Tryk smallere i deres nederste 

 Deel (især hos Glaucus). Ilos enkelte Slægtsformer, som især Tergipes og Galvina, ere de 

 niere oppustede, ligesom knllcdannede; meget sjeldnere, som hos de ægte Aeolidier og for- 

 iienunelig hos l'hyllodesmierne, sees de fladtrykte. Deres Overlladc er altid glat med l'nd- 

 tagel.-ie af hos Proclonotus (og Janus) , hvor den er grovt vortet. — Antallet af Papiller 

 varierer fra et meget ringe, som hos Tergipeder, Emltletonier og Galviner, op til de liere 

 hundrede, som ere tilstede hos de typiske Aeolidier, hos Phidianerne o. 11. — Paa Spidsen 

 især af de slorre Papiller sees hos de (leste Former allerede ved Loupin en (lin Aabning 

 (Neldcporen), som antyder Tilsledeværelseu af Neldesækken-l-ff). 



Fortil paa Imire Side sees den sædvanligt sammentrukne Kjønsaabning; kun 

 hos saadanne Individer, hos hvilke dennes Rande erc stærkt omvæltede , iagttages tre smaa 

 Aabninger inde i den; af den ene hænger hos enkelte Formeren Penis frem, der sædvanligt 

 er af meget lu-lydelig Storrelse og undertiden fuldstændigt udfylder hele den omkrængede 

 Genilalaabiiingv-f-pj-); kun hos Slægten Fiona (sml. I. c. t. II. f. 1, t. III. f. 33) vides Penissækken 

 al aabne sig paa en særegen vorteformel Fremragning loran Kjønsaabningen. — Længere 

 tilbage paa Siimme Side ligger den mere eller mindre frcmstaaende An alpapi I, som oftest tæt 

 op til (eller endog il Rygranden: hos Fitma sees den — som anlort — ovenlor og indenfor den 

 sidste, i hvilket Forhold der saaledes viser sig en Overgangsdannelse til Analaabningens Stilling 

 i Ryggens Midtliiiie hos andre notoproctc Aeolidier. Paa enkelte Individer af nasten alle 

 undersøgte Arier fandtes et slørre eller mindre Fremfald af Kndetarmen. — En Ny re aab- 

 ning har indenfor Nudibranchierncs Gruppe allerede forlængst været bemærket og beskrevet 



ti Tab. II B. r. 16: L V A. f I. 



li) — II A. f. 12. 



ntl - VI f. -M. 



tttt) - II A. f. II, 15. 16; 1. VII, f 12 



