152 



endnu maae regnes med til det animalske Nervesystem^), saa gjælder det Samme ikke om 

 et Par mindre Nerveknuder, de gas tro-oesophageale Ganglier (Gi. gastro-oesopliagea, 

 Hane. &Emblet. ; GI. pharyngea accessoria, Fr. & Leuck.), som ligge eet op til liver sin Side 

 af Spiserøret. Hvert Ganglion staaer gjcnnem en kort Nerve (der ofte afgiver en Sidegreen 

 til Spiseroret) i Forbindelse med det nedenfor liggende buccale Ganglion; del udsender Here 

 Grene til Spiseroret, af hvilke den ene undertiden lader sig forfulge heell op paa Maven. 

 Indad og bagtil staaer Gangliet i Forbindelse med en af Nerveknuderne i det forreste plexus 

 af del sympathiske System (ple.vus bucco-gastricus) og maa selv ansees for ol Led i delle 

 (smi. ndf. ved Glaucus). 



Ifolge ovenstaaende Fremstilling danner Centralnervesystemet 3 store Slynger, 

 Co m miss urer, som gaue ben under Spiseroret (og Aorta anterior). J)er lindes nemlig en 

 temmelig kort og stark mellem Fodknudernc (Comm. pediaea), en lang og mindre 

 kraftig mellem llj c rneku udernc (Connu, cerebralis s. buccalis) (paa Inilkeu lîiucal- 

 ganglicrnc udvikle sig) og en temmelig lang og meget liiu mellem Mcllemkuudern e 

 (Comm. posteriori"). Hen forste ligger sa'dvanligen midt uicllem begge de andre, af hvilke 

 den sidste lordetme.ste ligger bagest. Til disse 3 Conniiissurer kommer maaskee endnu altid 

 en fjerde (Comm. synipalhica), som tilhorer det forreste Gunylieple.xus af det sympa- 

 thiske System, miii hvis Tilsledevarclse jeg med Sikkerhed og i sin uafbrudte Forbindelse 

 kim har kunnet paavise hos en enkelt Slæglsform (Glaucus). 



Imedens det sympathiske System af Hancock og Iwubldon (I.e. p. '2ih. [il. 17. 

 f. I; pi. IS. f. I — i) var blevet Tundcl udviklet i en ganske overordenlig Grad hos Doriderne, 

 ligesom senere af Lacaze-Duthiers (I. c. p. 2'.(ii. jil. I-', f. 2| efterviist hos Pleurobranclms 

 saavelsom hos llaliotis (Ann. se. nat. Zool. I S. \ll. (I«.i!)|, p. 299. pi. 1 1 f. 1 c.), saa 

 var der hidtil indenfor Aeolidiernes (àrupper kun fundet meget utydelige Spor dertil (smI. 

 Hancock & Embleton, Ann. mgz. n. h. 2 S. III. (IHl'.li [i. 192^). Det er imidlertid af de 

 Antydninger til el saadanl System, som jeg har fundet hos de fleste Former af Aeolidier, 

 og af mine L'ndcrsiigelser over Glaukerne (s. nedf.), hos hvilke det sympathiske System er 

 saa overordenligl uflviklet, klart, at det sympathiske Nervesystem næsten er ligesaa stærkt 

 fremlradende hos Aeolidierne som hos Doriderne og maaskee overhovedet som hos nogen 



'i Der !i)nF9 ikke nt forrliecc tinccn (iniiKl til nitd tliaiiclinnl og Lncaze-Uiitlilcr.s nt opfatte Biirciil- 



gniicllornr som «\ni|iatlii9kr, Inilkrt lir-llrr ikke it antageligt, nnar der launs Hensyn til de Organer 



|Kjirh>>r oe Tuncel, .«om fomnes med Nerver af dem. 

 'I rndetlidrn kunne disse r.ommisiurer, især den mellem Kodknudcrne, sees opløste i to. 

 ' I nyere Tid have Alder oc llanrnrk (Mgr lir. nudilir. ninll. part V. (I8.')ll. Text til pi. i3 Anm.) hos 



Antiopa og de typiske Aeolidier fundet Spor til et sympathisk Nervesystem paa de indre Kjonsorgancr 



og s«et lignende paa Haven hos de typiske Aeolidier. 



