154 



stnicturløs, gjennemskinnende. Cndertiden sees bag Lindsen Spor til Tilstedeværelsen af 

 et Glaslegeme. 



Oret-j-) viser sig, som sædvanligviis hos Molluskerne, som en lille Kapsel med een 

 eller flere Otollther, beliggende (som hos Heteropoderne) tæt bag Øiet, saaledes indleiret i 

 og mod Overfladen af Hjerneknuderne og da (i Modsætning til Forholdet hos Dorider og 

 Tritoniader) paa sammes ovre Side. Det tor vel tilskrives Organets meget ringe Storrelse, 

 muligviis ogsaa en fra Spiritusens Indvirkning hidrørende Forandring og Oplosning af Oto- 

 lilherne, at det hos adskillige Former blev sogt forgjæves. Orekapslen er forholdviis tem- 

 melig tyk, men structurlos; li! den af forskjeliige Undersøgere fundne Cilieepithelsbeklæd- 

 ning sees (paa de i Spiritus bevarede Individer) intet Spor. Bos de fleste Slægtsformer 

 ere Otolitherne talrige og meget smaa, iovrigt temmelig forskjeliige i Storrelse og Form: 

 kun hos Slægterne Montagua og Tergipes saavelsom hos Embletonia (Uancock) er der hidtil 

 efter\iist en enkelt Otolith, saaledes som den ellers er fundet i Oret i dets embryonale Til- 

 stand (Max Schnitze, Keferstein & Ehlers}. 



De evre Tentakler, Uhinophorerne, forsynes hos Aeolidierne (som hos Nudi- 

 brnnchierne i Almindelighed) af en Nervestamme, der danner et større eller mindre Ganglion 

 ved Organets Kod. Disse Organer vise ikke sjeldent særegne Eiendommeiigheder i den 

 ydre Bygning; de sees saaledes perfolierede hos Janus, Flabelliner, Phidianer o. fl. ; forsynede 

 med en ringlignende Fold nedenfor Spidsen hos Favorinerne; hos Hermaea flade og tutfor- 

 mel sammenrullede; hos Janus findes endnu en særegen kamformet L'dvikling mellem begge. 

 Ilos de øvrige Slægtsformer afvige de øvre Tentakler ikke i Bygning fra de nedre, og ere 

 trinde og glatte som disse. Kun hos Alderierne mangle de ovre (saavelsom de nedrei Ten- 

 takler. Hancock') (og tidligere, som hidtil overseet, Forbes') have af disse lo Kjehds- 

 gjerninger. Tilstedeværelsen af et eget Ganglion og en dermed ofte feigende eiendommelig 

 Bygning, sluttet til en eiendommelig Fimction af disse Organer; og gjennem Sammenligning 

 af de pan deres Overflade ofle, som anført, tilstedeværende Gruber med Fiskenes Næsehuler 

 ere de engelske Forfattere da ble\ne ledede til Tydningen af dem som Lugteorganer. Denne 

 Opfatlelsesmaade, som ogsaa fra flere Sider er blevet adopteret, turde maaskec vise sig som 

 den rette, hvorfor jeg ogsaa tidligere (1. c.) har foreslaaet Benævnelsen Rhinophorer for 

 disse Redskaber. 



De nedre, altid trinde og næsten altid ganske glatte, sjeldent svagt furede, egenlige 

 Tentakler tjene som særlige Redskaber til at føle med; en Nerve hder sig — som i Rhino- 

 phoreme — forfølge op gjennem deres hule Axe, idet den afgiver Grene til Væggen. Det 



t) Tab. VII. f. 6. 



'i On the oirarlory appar. in thf Oulliiiae. Ann. and mgz. n. h. 2 S. IX (I8J2). p. 188. 



'l Annals of naL liisl V. |I840, p IOC. 



