156 



af giuilladne, fedllignende Legemer (af c. 0,0127"'°' Gjeniiemsnit), der ei bruse med Syrer. — 

 Til Iliidlaget høre endnu de lludkjertler, som, dog i det Hele sjeldnere, iagttages paa en- 

 kelte Strækninger (især hos Glauciis) og fornemmelig paa Poden. 



Under og uadskilleligt sammensmeltet med hele det l'oregaaende Lag, den egenlige 

 Iludbedækning, ligger det subcutane Muskellag,« der sædvanligen ogsaa regnes med til 

 IJuden. Det sammensættes af smalle, flade Oaand af lildeels meget betydelig Længde, saa- 

 ledes at de t. Ex. lade sig forfolge gjennem næsten hele Fodsaalens Længde, l'aa de for- 

 skjellige Dele af Legemet danne disse Muskelbaand Lag af forskjellig Tykkelse, hvilke dog 

 altid atter sammensættes af flere Strata, i hvilke .Musklerne fordetmeste løbe i forskjellig og 

 paa de fleste Steder regelbunden Retning, l'aa .'Midten af Hyggen saavelsom i l'apillerne 

 skeer denne Krydsning under næsten rette-]-), ud imod og i Kroppens Sidedele under skraae 

 \ inkier. Stærkest udviklet er Muskelsystemet i Foden, hvor to adskilte Lag ogsaa træde 

 meget tydeligt frem; nærmest Fodsaaleu lindes et Lag med Længderetning, ovenpaa del et 

 Tværlag, hvilket sidste imod Lcgemshulen danner et fremstaaende Bjælkevæv især ved Over- 

 gangen i Legemels Sider. — Deling af M nskelfibrillern e iagttages ikke sjeldent. Mu- 

 skelfibrene vise sig deels og almindeligcn med et mere homogent, deels, saaledes som i 

 Svælghovedet, med et (iinlkornel (stribet) Indhold. Kun sjeldnere findes Kjerner som Hest 

 af de primitive Celler, af h\ilke .Muskellibrene ere fremgaaede*); i Svælghovedets Muskel- 

 elementer forekomme dog temmelig almindeligt Celler, der ikke ere ganske sraaa (11,037°""), 

 allange, med liint moleculært Indhold og lille tydelig Kjerne. 



Del luse, ëparsonnnc (interstitielle) Hindevæv, der forbiiider lii(l\(ildene, .sees 

 som en spindelvævsaglig Masse, som nærmere betragtet viser sig som en llinl stribet eller 

 homogen Grundsubstans med talrige indlcirede Hindevævsceller og Kjerner, fremdeles med yderst 

 line, ligelnliende, sjeldnere lidl bugtede Traade, der meest ere sondrede, undertiden ogsaa sam- 

 lede med nogle faa andre lil tynde Hundler, hvis Klementer efleihaanden skille sig fra hverandre ; 

 Traadene krydses i alle Helniiigcr og ere desuden blandede med enkelte,. grovere, grenede 

 Traadbundler. Iler er altsaa en Antydning til Dannelsen af fib ril la' rt lüudiv.iv. Mus 

 en Deel Former, dog især hos Glaukernc og forlrinsviis paa Indsidcn af disses I'apiller og 

 i den lose .Masse, som gjenncmkrydser ra|)ilhulen og lost befæster Lcverlappcn lil l'apil- 

 va-ggcn, sees Sliiniva'v med forgrenede og anastomoserende, sandsyidigviis contraclile 

 (Hindevævs-) Celler, ikke ulige dem, der forekomme saa overordenligt udbredte hos Ilc- 

 leropodernc. 



{) Tab. VI. f. 24; t. VII. f. 7. 



') Som lirkjciidt crc •Miiskcikjcrncrnc« snart blevne opfatlctlc som Kjerncrne til ile Celler, af 

 hvilke Mnski'IGbrillcrnc crc dannede iKolliker, Hackel, Frey), snart for Lcslægicdc med Bindevævs- 

 celler Levdie. C. O. Weber, liôttclicr, Sclilsrhelko«), endelig i nyeste Tid anseetc for de l-:iementer, 

 af hvilke MuskelQbrillerne umiddelbart udvikle sig (Pcrcmeschko. Virch. Arch. XXVII. i. 2. (I8G3) 

 p. 116-126). 



