160 



egen Fortsæltelse fra denne Kam (proc. connectivusi; jeg har hos ingen af de andre under- 

 søgte Slægter seet nogen lignende, men maa betragte den hos Glaucus foreliommende hori- 

 zontale Plade som en homolog Ud\ikling, en Antagelse, som yderligere bestyrkes ved For- 

 holdet af Muskelinsertionen af M. reclus sup. her (s. ndf.). Fra Underranden af Rjæben nedenfor 

 Navlepartiet tager Tyggefortsættelsen (proc. masticatorius) sit Udspring: den er snart 

 længere og stærkere udviklet (Facelina Drummondi, Ae. Soemmeringiii, snart kortere (Ae. 

 papulosa, Crat. Olrikki, Galv. rupium, Coryph. bostoniensis), hvilket især afliænger af 

 Længden af den frit fra Ilodpartiet bagud fremslaaende Deel , som løber mere eller mindre 

 parallelt med Kjæbens Underrand. Den frie, indad eller mere udad vendende Rand af Tygge- 

 fortsættelsen (ïyggeranden) kan findes næsten ganske glat (Ae. neapolitana, d'Ch.), eller besat 

 med lælst.iaeude, fine, vorteformedc eller mere tilspidsede Ophoiniuger (.\e. salmonacea, C. ; 

 Ae. Scacchiana, Ph.; Glaucus), eller kan vise en Række Tænder (Facelina Drummondi) eller 

 endelig (som jeg har eflerviist det hos Pliyllodesmiuml være udtrukken i flere stærke spidse 

 Takker. Ilos ældre Dyr lindes Bevæbningen paa den forreste Deel af Tyggeranden næsten 

 altid beskadiget \ed Slid. Siderne af Tyggefortsættelsen vise i Nærheden af Tyggeranden 

 altid line, ta-tstaacnde, listeagtige 0|dii>ininger, som staae lodret paa Randen 7). — Kjæberne 

 bestaae af en chitin- eller conchiolinagtigMasse'); de ere tykkest i hele Navleparlict 

 med Tyggefortsættelsen og i den underste Rand; Tykkelsen aflager opad og bagad og er 

 der i Randen altid særdeles ringe. Det er allerede anfort, at begge hjæberne oventil ere 

 noie forenede ved deres crista connectiva; i den yderste Deel af Tyggefortsættelsen finder 

 ligeledes en inderligere Forening Sted, der hos de fleste Former er saa fast, at Spidsen af 

 den ene under Forsng paa her at Insne Kjæbernc fra hinanden sædvanligviis bliver hængende 

 ved den anden. Ilos enkiltc Former (især Cor) phcllerne og fortrinsviis lydeligt hos C. sal- 

 monace.i) indfattes Randen af den egenlige Mundspalle af en egen Chitin krave, der, lig- 

 gende i en Fure langs med .Mnndspalten og noie furbunden med Kjæbesubslanscn ved den 

 forreste Ende af cristae conn, og midt over proc. mastic., sees fortsætte sig over fra den 

 ene Kjæbe til den anden og saaledes bidrager til at lodde dem fastere sammen ; til den ydre 

 Rand af denne Chitinkrave hefter Læbeski>en sig saavelsom Uldeels .Mm. longitud. inf. og 

 lateralis oris (s. ndf.i. Ilos flere Former (Fiona, Phyllodesmium) søgtes der forgjæves eftec 

 Spor til en saadan krave. Den Cuticula, som udklæder Mundhulen, hefter sig oventil noie 

 til crista connectiva, paa Siderne gaaer den over i Indsiden af Kjæbeme (i .Mundbihulen) og 

 forbinder sig nedenlil med Tyggefortsættelsen, idel den lukker Mellemrummel mellem dennes 



i Tab. IV. f. G; t. VI. f. 11. 



'i llrrmpd jk.nl ikke rxn po'talerrt. .it denne Masse virkeligen er identisk med Chitin. denne mxrke- 

 lier til Glocoiidrrnes Gruppe hörende Substans, som under alle Omsta;nilii:heilcr er for$kjrllis fra 

 Tunicinet (lierthekit ritiroind. .'seririncl oc Sponginet Slâdclen. .^nil. Arrhiv der Pharm. ISGI. 

 Joli p. T6— 82. 



