192 



Deel af den bageste Halvdeel af Legemshulen ; den er ved Bindevæv og enkelte flade Mu- 

 skelbaand temmelig fast heftet til Legemets Sidevægge, til Rygvæggen med den store \ ene- 

 stamme, til Fodsaalen og til den ovenover eller under den liggende Maveblindsæk. — Kjertlen 

 er sædvanligviis uregelmæssigt kegleformig med den afstumpede Spids vendende bagud, paa 

 Foffladen er den fordetmeste lidt udhulet og kan (under stærk Sammentrækning af Dyret) 

 optage Bagenden af Sliimkjertlen ; dens Farve er smudsigt guuUaden eller mere livligt guul. 

 Den bestaaer af store Lapper, der hos alle mere typiske Aeolidier ligge nogenlunde sym- 

 metrisk til begge Sider af en Midtlinie, hvorved Kjertlen undertiden kan synes sammensat 

 af to symmetriske Halvdele ; undertiden (Fiona) er en saadan Sammensætning af flere større 

 Lapper ikke tydeligt paavisclig paa Overfladen, men forst til at opdage ved noiagtig For- 

 følgen af Kjønskjertelgangen henimod sine Udspring. Som anført, sammensættes hver Lap 

 atter af talrige Acini, hvis Ldføringsgange forenes og danne en større Gang, en af Floved- 

 grenene af Kjønskjertelgangen; en saadan Gang svarer altsaa til en heel Lap. Disse .Ve in i 

 ere nu enten noget mindre talrige og tætliggende; de sees da som rundagtige, skiveformede 

 Legemer; eller de ere tilstede i meget stor .Mængde og blive da ved gjensidigt Tryk meget 

 mere uregelmæssige og paa forskjellig Maade kanlede. liver .\cinus bestaaer af et Central- 

 parti og dertil heftede drueformede Legemer'); Druerne ere efter Centralpartiets Form enten 

 næslen kun heftede lil Peripherien (Fiona) eller spredte over hele Overfladen ; de ere snart 

 meget talrige og da meget smaa (Galvina rupium, M.) 71, snart (Fiona) mindre talrige og 

 større; kun sjeldent (l'hyllodcsmium) ere de kun faa, men da temmelig store. Paa enkelte 

 Individer saaes (Cor. salmonacea, C.) Druerne underliden ligesom indsænkede i Centralpar- 

 liel, fra hvis Overflade de saaledes næslen ikke sprang frem; ForplantningsslolTerne vare 

 da mindre udviklede (især fandtes aldeles ingen Sæd i Cenlralpartiet). — Acinus dannes af 

 en eiien, meget tynd, structurløs, llinlslribet tun. propria, der paa Indsiden er bekkTdt med 

 Epithel, hvoraf iler udvikles Æg- og Sædceller. — De sec uu da- re .Vein i. Druerne, 

 ere fyldte med uregelmæssigt rundaglige eller pæreformede, større og mindre, æglignende 

 Legemer med en Kjerne, som i de større sees som Kiimhlære. Disse Legemer ere mindre ud 

 imod Peripherien, større ind imod Miillpuntkel; i de mindre er Indholdet moleculært, og 

 bli>cr i de større eflerhaanden mere Ijdiaglipl, saaledes al Kjernen næsten ganske skjules. 

 Foruden æglignende Legemer indeholde Druerne endnu Fidtmoleculer, større Fidtdraaber, 

 frie Kjerner med Kjernelegeme og fuldtudviklede Æg med Kiimhlære og Kiimplel. ff) Lnder- 



') En lignende Bygning af Kjenskjertlens Acini Ondes ogsaa beskrevet liosTrilonia Ascanii, Sars iSars, 

 Beilr. lur Entwçesrti. Wiegm. Arcti. 1840. I. p. 197. U V. f. b, c. — II. Meckel, ùb. den Gesclilcctits- 

 app. einiger hermaphr. Th. J .M. Arch. I«44. p 498. l. XV. f. 12— H;, hosAeolidia ncapolitana og 

 Phjliirrhor bucephalum iR. Uurkarl. lool Inters, lieft. 3. 1864. p. 78, 79. t. 11. f. 15, 16), saml 

 hos Pni>cera quadrillneata iGegenbaur i Cams, icônes zoot. I. 1867. t. XXI. f. 16), ligesom jeg 

 ogsaa har fundet den hos (den grenlandskc) Dendronotus arborescens. 

 t) Tab. Ill f. Ifi; t VII. f 9. 

 tl) Tab. III. f. 17. 



