193 



tiden var Dniciis ITulc i Midton lom og saaes da imdcrliiJcn cüiiiniimict'rendi' med en ogsaa 

 al' dg til i Sl\i\t'iis .Midtparti liistcdcvaTcndo Uuuliii'd'). ScIm; aciiiulps var la'l sliivrl mi'd 

 fuldtudviklede Sædliiui, undertiden fandtes ogsaa Sædceller, saiiit frie KJerner og Firjtniole- 

 culer. — Zoosperniei'ni^-I-) secs som særdeles lange, jderst l.ynde, tal bølgede, bagtil 

 kiui lidet Ijnderc 'l'raade; loi'rest ere de [laa en kort Stra'kniiiu- lidt l'orlvkkedr paa den 

 ene Side og danne et brat afsat, spidst tillobendc lille Hoved, Inis La^ngde sædvanligviis 

 beløber sig til c. 0,0055""". Sædfimene ligge meget olie sammen i tykke, talte IJundter. Sa-d- 

 tellerne ere af meget vexlende Størrelse, som naaer op til 0,00"'"'; Cellerne ere under- 

 liden uden Zoospermer, i andre findes een, sjeldncre 2 — 3 spiralformet ojindledi! Sa'd- 

 fiim; Zoospermerne fremgaae saaledes bver af sin Sædcelle, og de ud\ikle(le Zoospcrmceller 

 maae selvfulgeligt være uden Kjerne, da Zoospermet har udviklet sig af sannne"). — Selve 

 Acinus maa ifidge Ovenstaaende betragtes som Testikel; de secundære acini. Druerne, som 

 Ovarier. 



Kjønskjertelgangen (ductus bermapbrodisiacus) er ri hudt, lymha';..;.'!'! Ilur, 

 som strækker sig gjennem hele Længdeaxen afKjertlen, nærmest sammes underside; Gangen 

 modlager Grene fra alle Kjerliens Lapper, men vedligeholder næsten efter bele sin La^ngde 

 omtrent den samme Tykkelse eller tillager kun ganske lidl i Omfang fremefter. Efleral 

 væi'e traadt frem foran Kjonskjertlen, svulmer Gangen polseformet op (ampulla ductus herma- 

 phrod.), sædvanligviis kun paa en kort, sjeldnere (Fiona) o\i'r en længere Stra'kning; denne 

 Deel er af guuUaden Farve og ligger i et Par Bugter hen ad den bageste Deel af Gruben 

 paa Sliimkjertlens øverste Flade. Længere fremad bliver Gangen atter tyndere og deler sig 

 da paa ovenanforte Maade. — Kjønskjertelgangens tynde \ivg dannes af snuikke liindeva-vs- 

 celler med stærkt udviklet Kjerne og af Lag af fine Traade, især Længdetraade. Dens tyk- 

 kere Deel var all id tætsluvet med fuldmoden Sæd. 



Saaledes som Kjonskjertlen udfylder den største Deel af den bageste Halvdeel af 

 Legemsbulen, saaledes optager Sliimkjertlen det meste af den forreste Deel. Sliimkjertlen 

 (GI. mucosa) naaer hos de ileste Sla'gtsformer lige fra Forenden af Kjonskjertlen til S\ælgbove- 

 det og ligger mellem Maven og Foden. Den er af hvidlig eller guulladen Farve, sædvanligviis 

 nedtrykt kugleformet, af uregelmæssigt- fiirsidigt, noget afrundet Omrids. Kjerlien bestaaer sæd- 

 vanligviis af en stor hesteskoformet venstre Lap, som vender Concaviteten fortil og til lloire, 

 og af et Par mindre til Muire liggende afrundede Lapper (»Æggehvidekjerllerne»), af 



') Yderst sjeldent (Cor. siilmonacca, C.) saaes Sædliim iiulc i enkelte af Ovarialfulliklcrnc. Lignende 



iagttoges lios Pliyliirrlioé. 

 t) Tab. 11 B. f. IS; t. 111. f. tS; V A. f. 18. 



") Cdviklingsfoiholdcne stemme saaledes med Kidlikcrs Iagttagelser lios forskjclligc andre Dvrcforiner 

 (Pliys. Studien üb. die Samenlliissigkeil. Z. f. w. Z. VII. (ISååi. p. eoi). 



Hos Galv. inpium (s. lulf.l svnles Zoospermcrnes udviklingsforhold nogel modificerede. 



ViJeiisk. Sctslf. SKr., 5 Bæt.kc, naIurvMciisk. ug :iinlhcm. AfJ,, 7 CJ. »«J 



