210 



F. Dnimmondi (Thomps.)- 



= Aeolis riifihi-anchialis, Th. (nee JoJinst.). Ann. mgz. «. /'• V- (1840J p. 89. 

 — Drummondi, Th. Eep. hr. ass. 18i3. p. 235. 

 Felis Drummondi, A. tC- Hanc. Mgr. part IV. (1848) fam. 3 pl. 13; part VII. p. 49. 



pi. 47 suppl. 

 Aeolidia Drummondi, Th. — Ad. Meyer d: Carl Moehius. Kurz. Ueherbl. der in der Kieler- 

 Bucht heohachteten wirbell. Th. p. il. — Arch, für Xalurg. XXVIII 3. (1862). 



Tab. II A. 



Til deone Art troer jeg at inaitle lienfore en Aeolidieform , som efler min Ven, 

 Dr. Carl Semper, saavelsom ifolge Ad. Meyer og Carl ^loebiiis d. c.) skal være hyppig i Kielerbiigl, 

 og som jeg fra Semper erholdt til ludersogclse i December 1857 i flere Individer, som ved 

 Modtagelsen kun vare netop nyligt dode. Denne Form lignede i sin almindelige Habitus 

 den ifolge ovennævnte Foriï. (1. c. p. I li ogsaa i hielerQord furekommende .\e. rufibran- 

 cliialis (Johnston) isom dog er en Coryphella), men viste sig at være en Faceliua, og da 

 al staae nærmest ved .\e. elegans eller Drummondi og snarest vel at maatte være en af for- 

 andrede Livsbetingelser frembragt Varietet af denne sidste .Vrt, saaludes som den ogsaa 

 opfattes af .Meyer og Moebius. 



De undersøgte Individer naaede i aldeles slap Tilstand en Længde af indtil 1*2°"°. 

 Kj»msorg.inerne vare iformodt-nligl paa Grund af Aarstiden) meget lidt udviklede. — Dyret er 

 temmelig slankt, af lyst blaalig Dpalfarve, llovedet samt Grunddelen og i det Hele den 

 storste Deel af Tentaklerne (de nedre) af svagt rodlig Farve; det rode Svælghoved skinnede 

 tydeligt i^-jennem Legemsvæggen. Il h in ophorerne ere lige, noget udadrettede, tilspidsede 

 mod Knden, men der afrundede; de vise en Deel (som det syntes, henimod 20) ringformede 

 Forlvkkelser'). Tentaklerne ere temmelig tykke ogaldcles ikke afsnorede fra Hovedet; de ere 

 ligesaa lange som eller lidt længere end Rliinophorenu', noget krunuuede og lobe smallere til 

 mod Spidsen. Fodhj ornerne ere stærkt forlængede, tilbageboiede (Fig. 14, 16). — l'apillerne 

 (Fig. 14) ere temmelig langstrakte, lidt indsnørede ved Grunden, trinde, jævnt tilspidsede mod 

 Enden; den livligt rndligtbrune LoM-rlap skinner tvdeligt gjennem Papillens s\agl blaalige Skede. 

 De ere paa hver Side samlede i 4 storre Uu.'ke, bag hvilke endnu findes 2 — 3 mindre Hobe; 

 i forste eller i de 2 forste Ruske sees Papillerne ligesom utydeligt stillede i 4— C Rækker 



I) Eltrr Aldrr oi; Hanrock skil AnUlUt t>«lobc sig (il 20 — 30, litilk« desuden paa de engelske FurlT's 

 Fieur sees meçet mere Irrni^princende end paa vore Individer. 



bet maa iøtrict erindres, al lignende ri ncede Khinopliorer oe<«s flndes omlalle os afbildede af 

 Alder oc Hancock iM&r I ho3(jal«iner|Ae. lillala. A. & H.t. Cur>pheller Ae. lineaU. Loxén; prlluridii, 

 A. k H.j s^nil Montacuer lAe. anioena. A. is. H.i, saaledes at denne Ctiaracleers Bel>diiin2 som 

 SIxElsmxrke lurde \Ai\t tvivlsom nok. 



