211 



med 4 — 6 Piiiiillcr i hver Had; i lÅc bagved liggende llolic lindes IVni l',i|iill(',r, og sammn 

 ere mindre lydeligt riekkeslljlede; den l)agcsle Iloli indeiudder kim el I'm- eller no;j|e faa 

 Papiller. He yderste Papiller ere meget smaa. de indersle af l.elydelig La'ngde. 



Svælghovedel er af iiiiddidmaadig Størrelse, al' c | ' ,""" Ln-ngde eller udgjorde 

 c. '/s — '/lo af hele Legenislengden; det er noget hvælvet paa den ovre Flade. J\j!el)erne 

 (Fig. I — 8) ere af I';«""" Længde, lyst ravgule, temmelig korte, lude, af trapezoid d Form med af- 

 rundede Iljnrner; Navlepartiet staaer temmelig stærkt frem og er reild dpad. 'I'vggeforls.el- 

 felsen (Fig. 5, G) er lang, kraftig, med en enkel! li.ekke meget stærke Tænder, hvis .Anlal 

 belob sig til lienimod 40. Tænderne ere fortil lave, lillage derefter i Størrelse og blive 

 bagtil alter lavere; deres Iloide belob sig paa den midterste Deel af Tyggeforlsællelsen III 

 c. 0,03"'"'; de cre spidse eller afslumpede og vise idetmindste meget ofte, om ikke alle, 

 paa den udvendige Side en l'remstaaende Liste, der slyngeformigt forbinder sig med den af 

 de nærmeste Tænder (Fig. 6). Tænderne paa den ene Tyggefortsættelse slaae b'gefor Mel- 

 lemrummene mellem Dentiklerne af den anden, saaledes at de gribe noiagtigt ind mellem 

 hverandre (Fig. 5). Ude imod Spidsen ere begge Tyggeforlsættelsernc uadskilleligt hagede ind 

 j hverandre; Tænderne ere der (Fig. 7) lysere, bindere og visle underliden ligesom Spor til 

 en Kjerne. — Raspen talte kun temmelig faa, 9 — 10, Tandplader'); desuden fandtes bag Raspe- 

 dækket endnu 8 — 7, af hvilke de to bageste vare under Dannelse. Breden af Tand pladerne 

 udgjorde c. 0,12'"'", lloiden c. 0,076"'"; af Farve vare de lystravgule. 1 Form iFig. il— I -2) 

 stemme de i det Ilele betydeligt med Mellemtænderne hos Ae. hostoniensis (s. ndf.i; Rag- 

 randen af Tandlegemet er saaledes tyk og sammes midterste Deel fremspringende: Renene 

 ere uden Kløft og lobe spidst til; Skjæreranden danner en kun lilli> ug lidt fremragende 

 Midtespids; Dentiklernes Antal er noget variabelt, sædvanligviis G— 8, sjeldnere 4, meget 

 sjeldent 9-). 



Neldefimene (Fig. 13) sees af meget ulige Storrelse, som varierer fra O, no5— 0,016""". 

 De ere af dobbelt Art; deels ere de smaa, mere stavdannede, saaledes meest med en tydelig Traad, 

 men af mere oval eller aflang Form, end det sædvanligt sees ved disse Elementer; deels 

 ere de storre , da ovale eller ægformede med en tydelig Spiraltraad , som undertiden (paa 

 meget store Elementer) synes at udgaae umiddelliart fra Poren paa NeldeRinet. men sæd- 

 vanligviis sees snoet op om en Axetraad, der udgaaor fra den omlalle I'ore. 



I Fordøielseshulen ftmdtes Diatomaceer saml en lille Nandiiiidde^). 



') Ae. cnionata, F., skal have 1.0; .\o. Dnimmoiidi, Th., IC; Ae clesans, A. A II., 20 Tandpladfr. 



^) Som allerede ovenfor berorl, synes Alder og Hancock al tilhe^ïc Taiid|iladcrne altfor constante Cha- 



raclerer og saaledes især at la'cse altfor nioïcn V;i'çt paa Antallet af Dentiklerne (smi. I. c. 



part VII. pi. -17 snpplcm. Text); hos Ae. l)i inninniidi angiver A. A II. DtMUlkcl - Antallet til D pan 



hver Side, hos Ae. clegans, A. ifc II. til G. 

 ') Maritime Former af Mi dder synes hidtil næsten ikke iagttacne. med mindre man hertil vilde rcsnc 



Pycnosoniderne. Ved Gjenncmbladning afGrnbe's -Ausllng nach Triest u. dem Qunrncro (ISGIi. slodto 



27" 



