214 



Slægtsbetegnelse for en Rrel)sdyr-Form (der maaskee dog har været congenerisk med hans 

 Callianassa'l. Sligt skete imidlertid ikke, og Slægtsnavnet blev af Forhes lAnn. mgz. n. h. 

 V (I840i. p. 106) og senere af Andre benyttet for den Gruppe, til hvilken Cuvier (og efter 

 ham andre Forfattere) havde restringeret Benævnelsen Cavolina. Cuvier havde nemlig 

 il\. an. 2 éd. (18-30) III. p. 55), sandsynligviis uden Kjendskab til del Fleniingske Slægtsnavn, 

 ikke længeefter Fleming dannet en ny Slægt, Flabellina, for den ene Cavoliniske Form 

 (Doris altlnis, Gm.j, medens han beholdt det lîruguièreske Slægtsnavn Cavolina ind- 

 skrænket til den Gruppe, der til Typ har Ae. peregrina, hvorved de senere Forfatteres Mon- 

 taguer netop blive identiske med Cnvicrs Cavoliner-). Del skjonnes nu ikke rettere, end at 

 Ae. peregrina virkeligt er Typen for en egen Slægtsform , og herom have de fleste l'nder- 

 søgere, der have beskja-fliget sig med denne Afdeling af Dyreriget, været enige. Men naar 

 de da have beholdt Cuviers iRrugiiiéres) fienævnclse for samme, da kan dette af oven- 

 nævnte Grund ikke gives Meilhold; Slægten maa omdobes, og jeg har for samme foreslaaet 

 Henævnelsen Cratena. 



Cuviers Cavolina-Gruppe omfattede saaicdes oprindeligt Former med glatte Rhi- 

 nop horer, afrundede Fndhjiiruer og sondre ile Papiller og var temmelig skarpt 

 udpræget fra Flabellinerne med deres perfidierede llhinnpliorer. lange Fodfolere og i Knipper 

 samlede Papdler. Forskji-llige Indersngeres (Esrlisclioltz , dOrbigny)-'') Forsog paa at give 



') Drt Lcarir^Lr SlTsl;naTn Giidrs ikLc no-viil i ilrn o-ldrc DicL se. nat.; del synes :it liave været et 

 Maseamgnavn. som Fürst linr vxrri nsrnt af Desmarcsl (ronsidiT. ccnér. sur la classe des Cnista- 

 fès. I82.>. p. ?Oji. men Lun som s>ni>n>int med r..ilianas»a os iovrist uden nnsensomlielst nærmere 

 Aneivelse eller Opljsnin?. I d'Orl.i?n>'s Dirt. nniv. dliifl. nat. VIII. 1184«) p. 310 (Lucas) siges 

 Mnnlazua. I.eaeli li;rlrde< ^ ('..illi.ina>s.i. I.e.nrli . til hvilken der henvises for nærmere Oplysning; 

 men under ilenne Rubrik Onde.« Munlnçiia ikke rnsans nævnL 



'; Cray, som liilllsere (Proc. lool. soc. I.SI7. p. 16(51 licnyllede .ShTîtsnavnct Cavolina, fremdrog nogle 

 Aar efter ^(Icps. moll. anim. IV. (I8.j0) p. 107) (lenxvnclsen Moiilagua, hvilken han, formodenligl af 

 ssdvanliz r.igtsomhrd , atter (Gnide. 1857. p. T2j) forandrede lil Cavolina; mufigviis ogsaa fordi 

 Alder A tianrork I drrrs store Nonosraphi have lieholdt delle Navn (•Cavolina, Cuv.*) hvilket dog 

 onder alle OmsUrndizheder er riclicere end det sædvanlige «Cavnlina, Ilrg • 



') Ksrhsclioltz iiool. All. Heil t. 1.S3I. p |."ii har snaledes lielydcligt udvidet Slæglsomraadct ved mel- 

 lem Chnmriereme fur den '«(Cavolina*) al oplage en rirriil.Tr Fiiring af Folerne og Tilstedeværelsen 

 af Fodfolere. 



Det har været ovenfor omtalt, at Stillingen afPapillerne altid hetinges ved Forlobel af de under 

 rn slurre eller mindre Vinkel i Maven og Naveldindsækken indmnndende Gnidegange ; det er deraf lydc- 

 list. al Papillerne altid maae tære stillede i Rader, som udgaae fra Midtlinien. D'Orliigny (vov. dans l'Am. 

 mer. Noll, p 191) har derfor i visse Naader Ret, naar han siger, at Opstillingen (1798) af Slægten 

 Aenlidia (i Mod^ælnin: lil Cavolina) kun hidrørte fra L'ndersoEPlse paa og Beskrivelse af Dyr, der 

 havde været bevarede i Spiritus, og paa hvilke den oprindelige Stilling af Pnpillerne i Rækker var 

 udvisket: men dermed skal del ikke være neglet, at denne Rækkestilling hos enkelte Slæglsformer, 

 som f. Et. nelop hos n.Trværende. er mere lydelig end lios andre. Men naar d'Orb tillige anlager, 

 al den (l.ide Form af de typi.'ke Aentidiers Papiller ogsaa afhænser af Spiritusindvirkning, da er delle 

 ganske vi.«l urigtigt, og d'Orbtçny er derfor ikke berelligel til af di*sf. Grunde .ildoles n[ fnrkaste 

 Benævnelsen Aeolidia os for den at subsliloerc Cavolina->'aTnet. 



