223 



Bindevævet, sum i tcniiiii'lig Mii'u^mIc linili:s iiirllrin liHKdlilcuc, is;i'i- nm SliiinkjcTlli-n, lir- 

 staaer fornemmelig af talrige Bindevævsceller, tildecls fUdlc mcii l'iilidniajicr, ilir iiii';.'ct li-nril.' 

 dem, som Semper (1. c. p. 3GI) beskrev og afbildede i l!iii(li'\:L'\ct om Mavrn af Ilelix po- 

 malia; de brusede aldrig ved Syrer'); mellem Cellerne fandtes Slilmvæs af den ovenfor ip. 

 155) omlalte Bygning. 



Svælghovcdet (Fig. 5) er af nilddelmaadig Storrelse (sædvanligeii af e. l'/i""" 

 Længde), af afrnndet-ægformigt Omrids, smallere lorlil, lidl nedlrykl, saaledes af større Brede 

 end Høide; den forreste Deel af den ovre Flade skraaner stærkt lorlil, Bagenden er afrundet. 

 Kjæb erne (Fig. 6, 7, 8) sees af afrundet tresidigt Omrids med Forranden kortest, og svagt 

 udbuget i Underranden; Udsiden er stærkt hvælvet heuimod ^avlepartiet; Forranden tyk, 

 fladtrykt og med den sædvanlige crista connectiva, som lorlil springer stærkt frem fra 

 Navlepartiet (umbo) (Fig. 8); Tyggefortsættelsen er temmelig kort, grovt dentieulerel. I Farve- 

 og Structurforhold stemmer Kjæben iøvrigt ganske med andre Aeolidiers-). — .Alundbibu- 

 len er af middelmaadig Storrelse. — Svælghovedets Musculatur slemmer ganske med de oven- 

 for beskrevne typiske Forhold. 



Raspen (Fig. 10, 11) indeholder 19 — 21 Tandplader og nedenlil sees desuden Spor 

 af flere affaldne Tænder som Folder i Tungens cuticula, der fortsætte sig heelt op ad Tun- 

 gens Sider. Under og bag Raspedækket fandtes endnu 16—18 Tænder, af hvilke de to 

 bageste endnu vare farveløse og uudviklede ; Totalsummen af Taudplader var saaledes 

 34 — 37. — Mellemtandpladerne (Fig. 12) ere af sædvanlig Grundform, dog nærmest 

 lignende dem hos Coryphellerne (C. salmonacea) ; Breden er --= 0,02""'. Midten af Tand- 

 pladens Grunddeel springer kun lidt frem; Benene ere tveklovede, den ene" Flig er rettet 

 lige nedad, den anden bagud, støttende sig mod den bagved liggende Tandpiade. Skjære- 

 randen har ikke nogen egenlig Odde, men løber ud i to, fra hinanden lidt gabende .Mel- 

 lemlænder^); udenfor samme bærer Randen endnu 4—6 mindre Dentikler''). — Sidetand- 



') Lejdig (üb. Palud. 1. c. p. 190) negter (idelmindste for Piiludiiia) Celleindholdels Fidlnatur og gjer 

 opmærksom paa den ofle bedragerisk store Lighed mellem Kalkkorn og l'idtdraaber. 



'] iN'onlmann (1. c. p. 12. 13) Ullægger sine Tergipeder 3 Kjæber, en ovre og to Sldekjæber. Uagtet N. 

 paa sin anatomiske Undersøgelse har anvendt »mere end 200 Individer« (1. c. p. 7). maa det dog 

 antages for sikkert, at han for en Overkjæbe har antaget et Stykke af de sammenhængende Navle- 

 partier, som er blevet brækket fra den ovrige Deel af Kjæbemc; som Sidekjæher synes han at have 

 opfattet de mere iuiiiel'aldende ovre og nedre Kjæberande, ligesom fremstillingen af Mundsystenicl i 

 det Hele er meget ufuldstændig og feilfuld. Det er maaskce iNonlmanns Angivelser, som have bragt 

 ogsaa Max Schnitze (I. c. p. 275) til at sec 3 Kjæber hos Tergipcs. 



^) Denne Form af Skjærcrnnd er meget eienilommi-lig og afviger ved de to fra hinanden gabende .Mel- 

 lemlænder fra de hidtil beskrevne Former af Tanilplader isnil A * II. Mur. part VII. pi. 17 snppl.l. 

 Derimod skulde det efter Afhildningerne synes, som om T. FdvvanUii og C. rxigua i Form af .Mel- 

 lemlænderne væsenligt stemmede med hinanden. 



'l Nordpiann (I. c. p. 11) angiver Taii d p I ad c r n es S I urr cl se gradvils Og tydeligt llllagenJc bagad. 

 Delle Forhold lindes cflcr A. A II. il. c. pari V. (len. III. llcnnaea. Text.) altid hos llcrmaea. Jeg selv har 



